TA A. L. FAYE. M.-N. KI. 
antike tid, er det jo dermed selvsagt ikke paa nogen maade bevist, at 
sygdommen kom med Columbus fra Amerika. Dette er en sag for sig, 
en mening, som staar eller falder af ganske andre grunde uafhængig af det 
ovenneevnte spergsmaal. 
Iblandt de forskjellige skrifter fra den sidste tid, der gaar imod den 
amerikanske lære, skal jeg først og fremst minde om en indgaaende afhand- 
ling om syfilis’s oprindelse af den fremragende, nylig bortgangne medicinske 
historiker professor THEODOR PUSCHMANN (f 1899) 1 Wien, som efter »/or- 
nyet granskning af sporgsmaalet«! afviser den amerikanske lære. Er der 
da nu kommet nogetsomhelst nyt til af betydning, gaaende i modsat ret- 
ning. Neppe! I det nye internationale medicinsk-historiske tidsskrift » Janus, 
hvor dette emne som nævnt i det sidste gjentagende har været drøftet, 
har der i 1906 staaet en afhandling herom af en spansk læge CoOMMENCE, 
den jeg vil udhæve som ganske særlig betydningsfuld. Comm. siger nemlig, 
at han tidligere har været en tilhænger af troen paa syfilis's overførelse fra 
Amerika, men at han efter en noiagtig gjennemgaaelse af stadsarkivet i 
Barcelona er kommet til et andet resultat. Meget er dog endnu uklart, 
mener han, »et adhuc sub judice lis est<. Ja mangfoldige ting staar vistnok 
her uopklarede, men dog neppe længere sporgsmaalet, om Columbus er 
skyld i denne ulykke eller ikke! 
I en kort skildring af den nuværende stilling af spørgsmaalet om syg- 
dommens oprindelse siger en yngre fremstaaende medicinsk historiker 
Kart SupHorr*, at den amerikanske teori nu atter har overmagten, og 
at dens tilhængere istemmer en seirsjubel. Men, føier han rolig til: »den 
nøgterne kritik peger dog paa, at kjendsgjerningerne holder sig i labil 
ligevægt. Beviserne for indførelsen af sygdommen fra Amerika er helt 
igjennem af usikker natur i forskjellige henseender . . . »und können nur 
den überzeugen, der überzeugt sein will«. Nyt materiel paa dette felt er 
neppe vundet og neppe til at vinde. 
I det hele helder dog S. tydelig til den mening, at den antike verden 
maa have lidt af genitalsygdomme. Hvormange rare lidelser 1 vagina og 
port. vaginal. uteri maa dog de skjønne i Pompeji ikke have lidt af, udbryder 
han, siden man har kunnet finde en saadan mængde af gode, to- og tre- 
bladede vaginalspeil der! 
For at faa afgjort spørgsmaalet, siger han, maa man lade en og samme 
mand eller en og samme kommission gjøre systematiske undersøgelser i 
Amerika og overalt forøvrig. Alle samlinger af opgravede ben i Europa maa 
saaledes undersøges og ligeledes alle gamle nedlagte kirkegaarde, især alle 
de klostre og gravlunde, der aktmæssig kan bevises at have været brugt efter 
aaret 1494 (!. — Er dette forslag spøg eller alvor? 
1 Se „Wiener medizin. Wochenschrift“. No. 25—26. 1896. 
„Archiv fiir Geschichte der Medizin“. Bd. I. Martsheftet 1908. 
