22 A. L. FAYE. M.-N. KI. 
- . +. per idem tempus novum morbi genus coepit tota Italia vulgari, 
sub primum Gallorum in ipsam terram descensum priore anno (sc. 1493) 
inchoatum, et ob eam rem, ut credere est, Gallicus nuncupatur(!)1. 
En anden samtidig historiker, Genueseren Jonannes FuLcosus 2, siger, 
at denne nye sygdom — som lægerne ikke vidste noget raad imod eller 
kjendte noget navn paa — allerede viste sig et par aar før Karl 8.s 
hærtog. 
. . . . biennio quoque, antequam Carolus veniret, nova ægritudo inter 
mortales detecta, cui nec nomen nec remedia medici ex veterum auctorum 
disciplina inveniebant. 
Furcosus er af den mening, at sygdommen stammede fra Æthiopien. 
Den førnævnte læge Grore VELLA? siger, at der var indtruffet lignende 
tilfælde hist og her i Italien før 1494, men at sygdomsmaterien og dens 
putredo da var blevet saa meget mere ondartet og heftigere end tidligere 
paa grund af en skjult luftforandring, ex influxu coelesti. 
Hvorfor søger nu ikke disse samtidige italienske forfattere at vælte 
skylden for ulykken over paa Spanierne? 
Et endnu kraftigere, positivt vidnesbyrd i samme retning findes hos 
den bekjendte, heit anseede italienske læge GiroLamo Fracastoro? fra 
Verona (1478—1553), der i et viden berømt astrologisk-mythisk digt> gav 
den nye sygdom sit blivende navn. 
»Jeg har noie overveiet sagen, siger FR., »og hvis det fortjener tiltro, 
som grundigen er iagttaget, da kan jeg ikke tænke dette (2: nogen ameri- 
kansk oprindelse). Thi ikke er det troligt, at sygdommen er os fremmed 
— peregrinus — og kommet hid over havene; og ei kan den have spredt 
sig saa viden omkring i saa kort tid. Heller ikke var det Iberiske folk 
det, som først kjendte sygdommen.< 
1 Rom var det første sted, som fik sygdommen (særlig) at føle, siger den samtidige læge 
LEONICENUS. 
* Søn af en doge i Genua, var han selv doge der fra 1478—1483; i det sidstnævnte aar 
blev han afsat og begyndte derefter at sysle med historiske studier. — ,, Testis fide 
dignissimus", siger GRUNER (Aphrodisiacus 1. €. p. 115, anm.). 
F. udgav et stort verk: „Factorum dictorumque memorabilium libri IX“. Pariser- 
udgaven 1578. Lib. 1; kap. IV; s. 20. 
3 „Opusculum de morbo Gallico", — c. 1508. Luisinus I; s. 210 fg. 
4 FRACASTORO'S fødselsaar, der tidligere gjerne er blevet angivet til 1483, maa efter de 
nu foreliggende oplysninger sættes tilbage til 1478. Se dr. jur. W. Prruc: „Syphilis 
oder Morbus Gallicus“. Strassburg 1907. S. 20. 
or 
„Syphilis sive morbus Gallicus“. Verona 1530. Mangfoldige nye udgaver og oversættelser. 
Her er fulgt en af dr. TH. Lenz med tysk hexametrisk oversættelse. Leipzig 1881. — 
FRACASTORo’S digt, der efter dets indhold, siger Lenz, maa have været omtrent færdig- 
skrevet 1 1521, blev imidlertid lidt omarbeidet i 1525 og endelig udgivet i 1530. Det 
er skrevet i et smukt latin og skaffede sin forfatter navnet af Italiens Vergil. I Fr.s 
fødeby Verona blev der opreist en statue af ham. 
