1900. No. 4. SYFILIS'S EPIDEMISKE OPTRÆDEN I EUROPA I I5. AARH. 27 
. articulorum impedimentum, internodiorum hebetudines, junctura- 
rum omnium dolores intensi, ulcera et ori foeditas . . . „Men du (Barbosa) 
maa ikke fortvivle! Den vise hverken kues af modgang eller opblæses af 
lykken . . . Du maa kjæmpe og stole paa Deum rerum principium, da vil 
du alligevel føle dig tilfreds, uagtet Saturn, fra hvem denne sygdom stammer, 
nu plager dig" 5 
Petrus, der var en af de tidligste kronister over Vestindien!, siger ikke, 
at sygdommen var endemisk der, men tvertimod, at det var Spanierne, som 
havde ført den did i aaret 1518, 
Til det gamle Mexiko kom lues gall. først i aaret 1520 ifølge den 
spanske munk Torso (16. aarh.), der efter i en aarrække at have opholdt 
sig 1 dette land som missionær skrev et stort verk om samme?. Han for- 
tæller, at da lues engang var kommet did, bortrev sygdommen 1 kort tid 
mangfoldige mennesker, deriblandt keiser Quetevaco, en broder og efter- 
følger af den ulykkelige Montezuma. 
Kan man saa godt komme forbi et saadant vidnesbyrd? Og er det nu 
rimeligt, at Mexiko skulde være gaaet fri indtil det nævnte aar, for da 
med saa stor hurtighed at blive smittet over det hele, hvis lues havde her- 
sket endemisk paa gerne siden urgammel tid? 
Naar der nævnest et tilfælde fra 1472, hvor en korsanger angivelig 
blev fjernet fra sin stilling ved en stiftelse i Mainz, fordi han led af den 
morbus fetulentus, som kaldes Mala Franzos, da er det anførte tal maaske 
ikke til at stole paa! 
I et andet sikkert tilfælde fra 1463 skræmte en kvinde i den franske 
by Dijon en geistlig person, der vilde have omgang med hende, strax 
bort fra sig ved at raabe, hun havde »le gros mal«. Hvad der mentes 
hermed, lader sig jo ikke afgjøre, men udtrykket var altsaa kjendt som 
betegnelse for en svær genitallidelse; — det ligger ikke fjernt at tænke 
paa morb. gall.’ 
Der er endvidere opbevaret et træsnit fra Nürnberg‘, hvor en helgen 
St. Minus anraabes om beskjærmelse mod »die grausamlich und sorgklich 
1 „De Orbe Novo“. Han gav Antillerne deres navn, — efter en mytisk ø ,Antiglia“, der 
i 15. aarh. troedes at ligge etsteds i havet vest for Europa. 
lo 
SCHNURRER l. c. 2; s. 66. 
3 SCHNURRER |. c. 2; s. 67. — Af det mandskab, hvormed Cortez drog ud i aaret 
1518 for at erobre Aztekerriget, fandtes der angivelig ikke nogen, der led af morb. 
gallic. Dette skulde derimod have været tilfældet med en enkelt af de folk, som den 
avindsyge guvernør paa Kuba, Velasques, sendte ud imod Cortez 1520 (Torrsro). 
4 Omtalt hos HAESER |. c. 3; s. 253. 
HAESER L c. 3); Ss. 237. 
Gjengivet hos H. Peters: „Arzt und Heilkunst in der deutschen Vergangenheit“. Leipzig 
1900. Paa titelvignetten sees syge tilbedende St. Minus, bedækkede med pustler, selv 
m Oo 
udenpaa klæderne (!). 
