36 Ast. FAYE. M.-N. KI. 
Oc hun driffuer det fra sig — veldelige ind imellem huden og Kiødet oc 
først til den lønlige lem oc faare panden . . .!« 
I Sverige har vistnok sygdommen ligeledes været meget udbredt paa 
denne tid, baade i Stockholm o. a. st., at domme efter udtalelser af Erik 14’s 
livlæge og høit betroede mand Benepictus Oraus*, der er den første, som i 
Sverige omhandler sygdommen nærmere. 
Til Norge maa vel sygdommen være kommen omtrent til samme tid 
som til Danmark eller lidt senere; men mærkværdig nok mangler saavidt 
bekjendt alle oplysninger herom. Selv de bergenske krøniker fra hine 
tider nævner ikke denne sygdom; og dog maa jo efter al rimelighed en by 
som Bergen med dens livlige og udbredte handelsforbindelser — og med 
de løse sæder, som dengang herskede — være bleven smittet forholdsvis 
tidlig 3. 
Det eneste sted i den kjendte literatur, som man har villet tyde i denne 
retning, findes i ABSALON PEDERSENS dagbog, hvor det heder: 26. august 
1563 døde Kastibrog, den gamle skjøge, som i fordums tid havde tient mun- 
cker, kanniker . . oc andre, mett aff alder . . och var hun full af... Her 
følger et ulæseligt ord paa ti bogstaver, som udgiveren N. Nicolaysen fore- 
slaar at skulle betyde ,Frantzoser*. 
Island. I aaret 1528 hjemsøgtes Island af en »Sårasott, som var 
farlig og vanskelig at læge<. Denne sygdom har ikke usandsynligen været 
syfilis; ialfald bruges det samme navn om en sikkert kjendt epidemi af 
syfilis i Reykjavik i 1756+. 
Sygdommens navne. 
Foruden det førstnævnte almindelige fællesnavn paa sygdommen, mor- 
bus gallicus, fik denne efterhaanden ogsaa i de forskjellige lande mang- 
foldige andre’, hvoraf de vigtigste her skal hidsættes: 
Scabies epidemica, — Pustulæ malignæ, las Bubas og Curiales (To- 
RELLA), — Patursa, et udtryk, som ilølge den lærde og fornemme spanske 
1 L. c. Første afdeling. Kap. 106. 
2 Citeret efter professor E. WELANDER: „Bidrag till de veneriska Sjukdomarnes historia 
i Sverige". 2. Uppl. Stockholm 1905. S. 94. 
W. opregner (s. 49) forskjellige folkenavne paa den nye sygdom, — ,den onde, fule 
sjukan" = det norske ,radesyge“; Uting (Ystad), — Klin Kensen (!) (Jemtland) o. a. 
En fremstaaende svensk læge Joman Linper mente 1713 („Tanker om then smitto- 
samma sjukdomen Frantzoser“), at ,Frantsoser förmodligen ther 1genom utsprungit, at 
folket i varma länderna af sin stora kåthet haft beställning med the stora Apyner och 
Markattor, eller så kallade Babianer“. — WELANDER |. c., S. 25. 
3 Paa denne maade udtaler professor L. Daar sig i en artikel i „Morgenbladet” (16. 
februar 1879) om: ,Ældre Epidemier i vort Land”. 
4 P. A. ScHLEISNER: „Island, undersøgt fra et lægevidenskabeligt syuspunkt". Kbhvn, 
1849. S. 58. 
5 Der skal være opfundet 400 forskjellige navne paa sygdommen. 
