48 A. L. FAYE. M.-N. KI. 
I 1503 udgav Grunpeck en selvsteendig! Zibellus de mentulagra, alias 
morbo gallico*, et skrift, der i betydningsfuldhed overgik alle førnævnte. 
Han havde nu til ulykke for sig haft god anledning til at studere syg- 
dommen nærmere, idet han havde paadraget sig den i mellemtiden. 
„Alt havde hidtil gaaet vel for ham“, siger Gr. her, „og han kunde rose 
sig af at staa i Cæsars 2: keiser Maximilians, naade og personlige tjeneste, 
da ulykken brød ind over ham. I et festligt gilde i Augsburg, hvor ikke 
blot Bacchus og Ceres, men ogsaa Venus var tilstede, ramte denne foeditas 
ham med sin giftsvangre pil in glande priapi“. Sygdommen brød snart ud, 
og GR. maatte strax forlade hoffet for i ensomhed at gaa sin sørgelige skjæbne 
imøde. Med bitterhed klager han over, at hans bedste venner — amantissimi 
— flygtede for ham som for den værste fiende. 
I sin opfatning af sygdommens aarsager staar GR. paa et fuldstændig 
astrologisk standpunkt. Efter en længere, lærd udvikling af konstella- 
tionernes betydning i sin almindelighed for menneskeslægten opstiller han 
som grundaarsag — causa principalis — til sygdommens fremkomst en 
uheldsvanger konjunktion af Jupiter med den mod menneskene ildesindede 
Saturn i Mars's hus? under skorpionens tegn — en conventus seu coitus, 
der indtraf 25. november 1484, kl. 6° 4” eftm. 
At en saadan skjæbnesvanger konstellation af stjernerne var den egent- 
lige, dybe grund til sygdommens epidemiske opstaaen, derom var vistnok 
de allerfleste enige; denne betragtningsmaade gaar derfor igjen hos den ene 
forfatter efter den anden. Almindeligvis er det den her nævnte konstella- 
tion, som hyppigst gives skylden; enkeltvis nævnes da ogsaa en forbindelse 
af et par andre stjerner. Jupiter+ er menneskene huld, men overvindes af 
Saturn, infortuna major, i forening med Mars, infortuna minor. 
Kjønsorganerne stod under skorpionens tegn, — scorpio dominat pudi- 
bunda, — siger den venetianske læge BARTHOLOMÆUS MonTAGNANA? (f 1525), 
idet han er forvisset om, at en conjunctio stellarum og en deraf følgende for- 
dærvelse af luften var grundaarsagen til denne baade epidemiske og pande- 
miske sygdom. 
Pintor 6 udleder ligeledes sygdommens udspring — exordium — fra en 
uheldsvanger konstellation, der henlægges til oktober 1483 mellem Merkur, 
1 Asrruc (I; s. 30) kalder ham Grundpeckius, Medicus (!) Germanus. 
2 Af mentula = penis! — Tidligere havde Gr. kaldt sygdommen ,mentagora" af mentum 
= hage, idet han jevnførte den nye sygdom med den epidemiske Lichen, der hjem- 
søgte den antike verden i keiser Claudius's dage. 
3 Eget nok ansaaes ifølge den berømte franske kirurg, Guy DE CHauLiac (f 1368) en 
lignende ,Constellatio major“ af Saturn, Jupiter og Mars, der indtraf i Vandmandens 
tegn 24. marts 1345, som en causa agens universalis til den ødelæggende Sortedød, 
der optraadte et par aar efter i Europa. 
4 Jupiter er mild, heder det hos Proremævs (2. aarh. e. Kr.), men staar midt imellem den 
kolde Saturn og den hede, rødt skinnende, udtørrende Mars. 
Smlgn. A. Lenmann: ,Overtro og Trolddom“ etc. Kbhvn. 1893. 2. del. S. 51. 
5 ] et længere consilium til primasbiskopen og vicekongen af Ungarn, — „der plages af 
den sygdom, der kaldes morb. gallic.“ Lursinus II; s. 958 fg. 
6 Gruner: „Aphrodisiae.“ etc. I. c., kap. 4; s. 90—91. — HENsLEr (I. c. p. 58) antager 
med urette, at det er PINTORs mening, at han har iagttaget sygdommen lige siden 1483. 
Han var dengang læge i den spanske by Valencia og kom først til Rom 1493. 
_ = 
