1909. No.4. SYFILIS’S EPIDEMISKE OPTRÆDEN I EUROPA I I5. AARH. 49 
Jupiter og Mars. Sygdommens udbrud paa legemet maa atter tage sin begyn- 
delse i kjønsdelene, da disse staar under skorpionens herredømme. 
. . quia scorpius habet dominium in his locisl, 
ÅLMENAR siger”, at der er to hovedgrunde til sygdommens opstaaen: 
den ene er en almindelig fordærvelse af luften — aéris corruptio, — der 
maa komme først, den anden er smitte ved en eller anden legemlig berøring. 
Den første grund kan endog yderst sjelden frembringe sygdommen alene; det 
maa man ialfald fromt — pie — tro, naar man ser, at denne rammer munke 
og nonner i deres stilhed (!) 3. 
Det første tegn paa sygdommens udbrud er en , beskadigelse eller saarhed 
af lemmet*, som er lig „Caroli“ #. 
. . Signa sunt læsio sive nocumentum in virga et præcipue corrosio 
sive nocumentum, quod assimilatur carolis. 
Med gribende, malende ord skildrer Gr. sygdommens frygtelige natur. 
Neppe kan nogen menneskelig tunge udsige, hvilken raaddenskab — putredo 
— der gjennemtrænger de syge, hvilke smertens pinsler de maa lide. 
Nat efter nat, — indtil firti, sexti, hundrede nætter paa rad — flygter 
søvnen fra de ulykkeliges øine for de voldsomme smerters skyld. 
Af smertefornemmelser opregner TorELLA i sin almindelighed — efter 
Avicenna — 15 forskjellige; dolor pruritivus, — pungitivus (stikkende), — 
frangitivus (slaaende), — perforativus (borende), — pulsativus (bankende), — 
stupefactivus (lammende) etc. 
Pustler og skorper dækker det ganske legeme, og hos alle angrebne har 
sygdommen særlig præget sit tydelige mærke paa deres pande og ansigt. 
. . . omnibus est frons certa insignita menda. 
yGemmæ orientales“, som FarrLoprıo taler om. 9 
Ikke faa bortrives af døden! Aldrig har nogen dødelig hørt eller seet 
noget lignende paa denne jord! 
Hvorledes øine og syn kunde angribes, omtaler andre forfattere, saa- 
ledes en Nicozar MACcHELLIS fra Modena; ligeledes den anseede genuesiske 
1 I et stort astrologisk verk — „De judiciis“, der tillegges den bekjendte spanske læge 
og astrolog ARNALD AF VILLANOVA (f 1312), men som maaske (HAESER) er forfattet af en 
læge af samme navn i Montpellier (14. aarh.), heder det med et slags ordspil, at skor- 
pionen maa beherske kjønsdelene, da den har sin styrke i halen, og disse udgjør menne- 
skets svansdele . . . quia tota virtus Scorpionis est in cauda et ista (9: genitalia) sunt 
caudalia hominis. A. LEHMANNX L. c. II; s. 78, anmærkn. 
= Lursnus II; s. 361. 
3 ALMENAR er en stor skalk, det mærker man tydelig, mener HENSLER. Andre kommer 
imidlertid for fuldt alvor med samme paastand. (L. c. p. 150). 
4 Herved faar man jo en utvetydig udtalelse om, at middelalderske ,Caroli“ var en genital- 
lidelse. — Luiswus |. c. kap. 3, I; s. 361. 
dr 
L. c. 2; s. 769. — En senere tids saa berygtede ,corona venerea“. 
n Tractatus de morbo Gallico". Lursmnvus I; s. 729 fg. 
Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1909. No. 4. + 
