58 A. L. FAVE, M.-N. KI. 
held var blevet prøvet i tusinde tilfeelde(!). Flere gange har han seet, 
foier han imidlertid til, at personer, som var blevne helbredede, paany fik 
sygdommen 1. 
En tidlig, forøvrig ukjendt forfatter? giver iblandt andre forsigtigheds- 
regler for at undgaa smitte ogsaa det raad at tage ind en gang om ugen 
ved sengetid en vis mængde »Mithredatum«® eller et pulver af enhjornin- 
gens horn? i et afkog paa Scabiosa>. 
I et edikt, som i parlamentet i Paris lod udgaa 6. marts 14975, 
siges, at paa grund af en vis »maladie contagieuse«, kaldet »la grosse 
veroles, der nu havde hersket to aar i Frankrige, skulde alle frem- 
mede, smittede personer, kvinder som mænd, forlade Paris inden 24 timer 
og det kun igjennem to bestemte porte. De fattige skulde faa en liden 
tærepenge med paa veien; men ingen maatte vende tilbage, før han var 
fuldstændig helbredet. 
Udpaa høsten — i septbr. — 1497 udstedte kong Jakob 4 af Skot- 
land lignende forordninger for sin hovedstad Edinburgh”; for at hindre 
den overhængende fare for udbredelse af »the contagious sickness, callit 
Grandgor<, skal alle dermed heheftede forlade Edinburgh og begive sig 
hen til et bestemt nævnt sted, hvor de skulde forblive, til de var blevne 
helbredede. 
å 
Lursinvs II; s. 378. 
= Maaske en Flamlænder. Verket antages at stamme fra før 1497. — Fucus: „Die ältesten 
Schriftsteller“ etc. S. 308. 
Det er: antidotum Mithridaticum, modgift, hvis oprindelige sammensætning var tilskrevet 
w 
kong Mithradates. I en noget forandret form fik medikamentet i den forste keisertid 
under navn af theriak den storste anseelse og bevarede denne til langt ud i den 
nyere tid. 
4 Hornet af den mythiske enhjørning — rimeligvis narhvalens stødtand — stod ligeledes 
fra gammel tid af i høi pris som en almindelig modgift. — Da de Franske efter ind- 
toget i Florents (17. novbr. 1494) plyndrede den forjagede Piero af Medici's hus, fandt 
de der et helt ,enhjorninghorn“, som Comines (I. c. 13; s. 50) værdsatte til 6—7000 
dukater. Desuden fandtes der større stykker af et andet horn. 
Antagelig planten Scabiosa succisa (Dipsaceæ), en plante, hvortil der var knyttet for- 
skjellige overtroiske meninger. — Scabiosa holdtes for at være et godt ,rensnings- 
middel" ved kløende udslet, — deraf navnet. 
Smlgn. , Dictionnaire de Botanique par H. E. Baırronx“. 
Fr. .ScHöBELER: Viridarium norvegicum. I; s. 680. 1886. 
Arreste du parlement de Paris portant reglement sur le fait des malades de la grosse 
verole. GRUNER, — Lutsinus III; s. 60. — Dupouy setter aarstallet til 1496. 
-] 
Proclamation of King James 4. Gruner. — Lursmnvus III; s. 71. 
