its 
£909. No. 4. SYFILIS’S EPIDEMISKE OPTREDEN I EUROPA I I5. AARH. 59 
I en instrux for forskjellige hofbetjente!, som Kristian 2 lod udgaa, 
findes der nogle bestemmelser, som vistnok tager sigte paa den nye far- 
lige sygdom. 
. .. Item er ok saa, (at) nogen af Capellanen blifuer befengt med 
Pestilentze, skulle the ey komme op at tiene, forendt sex Ugger forgangen er, 
effterat de haver fangett bod, og skulle dog (give det) Marsken eller Kiøge- 
mesteren tilkiende, forendt the præsenterer thennom uti theris tieniste. Des- 
ligest om nogen af thennom blifuer siug aff den meenige plage eller nogen 
slig urenlighedt?. 
»Pockerne< fik som ovenfor nævnt hurtig en ganske betydelig udbre- 
delse i Danmark. Den bekjendte, stridbare karmelitermunk, Pover HEL- 
GESEN siger saaledes fra 1527, at »Gud haffuer paa mijnt werdhen met ny 
oc forfærlige siugdomme, som ere pocker, St. Johannis plage (eller) then 
faldende soot oc andre<*. 
»Pockerne< var blevet et almindeligt onde, klager han over, og de 
havde i besynderlighed udbredt sig sørgeligen i menigheden ved de feelles, 
offentlige badstuer. 
. . . . huad skade ther (0: i badstuerne) er affkommen i nogre aar, 
haffue wij alle seet oc kunne thet nu dagligen begræde, — dog thet er nu 
for sylde met mange. Thi skulde ther være forskjellige badstuer i then me- 
nighet, som er skickelig, saa at siuge oc karske bade ikke tilhobe udi eet 
OTS EE 
P. H. forlanger derfor ogsaa, at ligesom de spedalske blev afsondrede 
i et hospital for sig, saaledes skulde det ogsaa ske med dem, der led af 
„pokker“. 
Biskop PEDER PaLLapius (ø 1560), fortzller® fra sin barndom, at 
man da maatte lukke de offentlige badstuer for at standse »pockernes« 
udbredelse. 
1 „For Kiogemesteren, Skienken, Forbitzeren (>: forskjæreren), Dorsvenden (dørvogteren), 
Capellanen“. Maaske fra omkring 1520. ,Nye danske Magazin“ I; s. 307 fe. 
= Ordet ,Pestilentze“ anvendtes som nævnt om morbus gallicus. Den ,menige plage“ er 
vel ogsaa udtryk for en eller anden venerisk lidelse. 
3 I en betænkning: „Huore krancke, mislige, saare, arme oc fattige mennisker skulle 
tracteris oc besørgis" — aldeles mærkværdig god for sin tid; — afgivet 1527 af P. H. 
paa foranledning af Kjøbenhavns borgermester, Niels Stemp. — C. E. SecHer's udgave 
af P. His skrifter. I; s. 143 fg. 
å ,Faldende sot“ — brothfallingsoeth, som Henrik Harpestreng kalder sygdommen, — 
har selvfølgelig som vel kjendt været en gammel sygdom i Norden; men man skulde 
næsten tro, at sygdommen dengang af en eller anden grund var blevet saameget 
hyppigere, siden P. H. kan anføre dette. 
a 
I sit skrift om „den lappede og forkludede Hosedjevel“. — (Mansa I. c., 5. 180). — Dette 
skrift, en bearbeidet oversættelse af et lignende af. en samtidig brandenburgsk geistlig 
