1909. No. 4. SYFILIS'S EPIDEMISKE OPTRÆDEN I EUROPA I 15. AARH. 63 
end andre. Men, føier han endelig til slutning til: kommer sygdommen 
til nye folkeslag, til saadanne, som tidligere ikke paa nogen maade er 
kommen i berørelse med den, da viser smitsoten sig fremdeles lige ond- 
artet som nogensinde før. Det er imidlertid at haabe, at selv om syg- 
dommen bliver bestaaende, vil den dog tilsidst igjen gaa op i mæslinger 
og børnekopper!. 
. ad morbillos et variolas redeat! . .. 
Naar en forfatter, dr. E. Rorscun (Aachen), i det allersidste vil finde en 
støtte for den amerikanske lære deri?, at de indfødte i Centralamerika efter 
hans erfaring gjennemgaar syfilis let, skyder han sikkerlig over maalet. 
Dette forhold skulde efter hans mening pege paa, at lues havde hersket her 
igjennem mangfoldige slægtled; men mon dog ikke et tidsrum af tre—fire hun- 
drede aar skulde være tilstrækkeligt til ogsaa der at frembringe et saadant 
resultat? Ikke at tale om, at syfilis overhovedet forløber mildere i de varme 
lande end i de koldere, noget der ogsaa omtales i R.s eget skrift. 
„Die Syphilis in Nicaragua verläuft kürzer und milder als in Europa“. 
I skarpeste modsætning til alle disse saa forhaabningsfulde meninger 
om sygdommens snarlige forsvinden siger Franskmanden Jean FERNEL 
(r 1558)*, Katharina af Medici's bekjendte livlæge: Nei sandelig, med- 
mindre der sker et naadigt under fraoven, eller menneskene lærer at 
styre sine toileslose lyster, vil denne sygdom ikke gaa tilgrunde, men til 
alle tider blive slægtens uforgjængelige følgesvend. | 
++. hanc (luem), nisi Deus Opt. Max. ipse extinguat aut effrenem 
hominum libidinem temperet, nunquam extinctum iri, sed fore humano 
generi comitem et immortalem, crediderim. 
1 Lussınus II; s. 1214. 
2 E. Rotschun: „Die Syphilis in Zentralamerika“. „Archiv für Schiffs- und Tropenhygiene“. 
Bd. 12; h. 4, 19081 Syra6ife: 
3 L.c., s. 111. Smlgn. dr. Huco ZECHMEISTER: „Die Syphilis in den Tropen, deren Verlauf 
und Behandlung“. „Arch. für Schiffs- und Tropenhygiene“. B. 12; h. 11. S.350 fg. 
4 „Dialogus de lue Venerea“. Lutstnus I; s. 611. Klart og bestemt siger F. forøvrig om 
sygdommen: den smitter aldrig gjennem luften, men kun ved en eller anden legems- 
berørelse, og fra et saadant udgangspunkt breder den sig lidt efter lidt ud til det hele 
legeme, paa samme maade, som giften fra en gal hund eller en skorpions bid gjør det. 
enter 
