1909. No. 4. SYFILIS’S EPIDEMISKE OPTREDEN I EUROPA I 15. AARH. 67 
cruciatum plerumque afferentes. Vocant vulgato nomine malum gallicum, 
quasi ejus contagione a Gallis in italiam (sic) importato, aut eodem tempore 
et morbo ipso et Gallorum armis Italia infestata . . .. 
Nu, siger L. videre, har nogle læger faaet den opfatning, at denne 
sygdom var den samme som de gamles Elephantiasis, andre, at den var 
Lichen, atter andre, at den var Avicenna’s Saphati, nogle, at den var 
Pruna s. Carbo, og endelig nogle, at den var Ignis persicus s. sacer. 
Nogle er ogsaa komne til den mening, at denne smitsot — hæc lues — 
aldrig er seet af de gamle, og at den derfor heller ikke er opført iblandt 
sygdomme, som nogen læge før har beskrevet, være sig Araber eller 
Græker. >Men naar jeg (L.) betænker, at alle mennesker er begavede 
med samme natur, er fødte under den samme himmel og opdragne under 
de samme stjerner, tvinges jeg ogsaa til at tro, at de stedse har været 
underkastede de samme sygdomme; og jeg kan ei faa det i mit sind, at 
denne nylig opstaaede fordærvelse — labes — har angrebet vor tid paa 
en maade som ikke nogen sygdom tidligere<. L. bekjæmper nu først i 
en længere udvikling den paastand, at morbus gallicus skulde være de 
gamles Elephantiasis. Han gjør opmærksom paa, at Grækernes Elephan- 
tiasis ikke er den samme sygdom som Arabernes, idet disse herved mener 
en lidelse, hvor fødderne og læggene er ophovnede supra modum. Hvad 
Galen — medicorum facile princeps — og Paulus kaldte Elephantiasis, er 
derimod det samme som Avicenna’s og de yngre lægers Lepra!. 
»Og naar nu dette er saa, at hvad vi kalder Lepra, er de gamles 
Elephantiasis, da er det ogsaa bevist, at morbus gallicus ikke er Ele- 
phantiasis, eftersom alle erkjender, at den galliske sygdom er meget for- 
skjellig fra Lepra«. 
. . . . plurimum a Lepra distare . .. 
L. vender sig dernæst mod dem, der antog, at morbus gallicus var 
de gamles Lichen*. Denne sygdom er imidlertid den, som Celsus og med 
ham de senere læger kalder Impetigo, vulgo Volatica. Da nu den galliske 
sygdom tydeligvis ikke er vor Impetigo eller Volatica, er den saaledes 
heller ikke de gamles Lichen, — noget der hævdes igjennem en lang ud- 
1 Avicenna, siger L., setter sin Elephantiasis imellem ,morbos quantitatis“, Galen sætter 
den blandt ,morbos figure“. — Noget dunkle udtryk! 
„Lepra“ er dog ogsaa ganske sikkert et antikt udtryk for spedalskhed, om maaske 
ei saa almindeligt. Hreropor (1. b.; kap. 138) bruger det saaledes i sin omtale af spe- 
dalskheden hos Perserne. — I det Nye Testamente (Mathæus kap. 8 f.e.; ligesaa et 
par steder i Lukas's evangelium) forekommer ordet utvivlsomt i denne betydning. ,Vul- 
gata“ taler om leprosi. 
2 Lichen — Asıyjv — betyder egentlig en mosagtig udvæxt paa træerne, især paa olie- 
træerne. 
