~~~ 
1909. No.6. ORTHODIAGRAFERING AF HJÆRTET OG LUNGERNE. 5 
Efter E. Paulsen! forholder dette sig dog ikke saa. Han har paa- 
vist, at rumindholdet af thorax i staaende og liggende stilling viser bety- 
delig forskjel, fordi udvidelsen af brystkassen i sidste stilling blir formind- 
sket og nærmer sig expirationsstillingen. 
Ved en sammenlignende perkussion kunde han næsten i alle tilfælder 
paavise, at mellemgulvskuppelen i liggende stilling blev trængt langt op i 
brysthulen — 1 enkelte tilfælder mere end 1 cm. 
Ogsaa den øverste hjærtegrænse var ofte i liggende stilling rykket 
opad, altsaa blev ogsaa hjærtet skudt op i brystrummet. 
I Niemeyers store arbeide over perkussion og auskultation? er i det 
væsentlige fremholdt den samme opfatning af hjærteperkussionen, som vi 
12 aar efter finder skarpere præciseret hos Weil i hans »Handbuch und 
Atlas der topografischen Percussion« (se pag. 6). Niemeyer drager tilfelts 
mod den almindelige forklaring af perkussionslydens dannelse ved svag og 
sterk perkussion, som den var fremstillet i de fleste lærebøger; de svingninger, 
som opstaar ved stærk perkussion af lungerne, formaar ligesaalidt at for- 
plante sig i et lufttomt organ i dybden, som de bølger, der dannes paa en 
vandflade, formaar at trænge ind i stranden; derimod blir disse ligesom 
hine reflekteret. Men naar disse medier (de lufttomme organer) ikke del- 
tager i perkussionssvingningerne, kan de heller ikke øve nogen indflydelse 
paa perkussionslydens kvalitet; nogen »>dæmpning i dybden< kan der derfor 
ikke blive tale om (Niemeyer |. c. pag. 136 o. ff.). 
Niemeyer mener, at adskillelsen mellem hjærtedæmpning og hjærte- 
mathed fra plessimetrisk standpunkt ikke er exakt; ved perkussion kan 
man kun bestemme grænsen af de forreste indvendige lungeflader og om- 
fanget af den del af hjærtet, som ikke er bedækket af lungevæv, medens 
omfanget af hele hjærtet maa opkonstrueres empirisk af hjærtematheden. 
(Niemeyer 1. c. pag. 149 o. ff.). 
I slutten af 70-aarene kom der nu nyt liv i perkussionsdebatten gjen- 
nem W. Ebstein og og hans elever. 
W. Ebstein? mener, at man ved hjælp af den palpatoriske perkus- 
sion er istand til at fastslaa ikke alene bredden af den forreste hjærteflade 
med hele høire hjærterand, men ogsaa hele hjærtets høide; bestemmelsen 
af hjærteresistensen (som han benævner den projektionsfigur, han finder ved 
1 Paulsen, E.: Uber die Verschiedenheiten des räumlichen Inhalts des Thorax. 1874. Cit. 
hos Lünning I. c. pag. 24. 
2 Niemeyer, P.: Handbuch der theoretischen und clinischen Percussion und Auscultation. 
Erlangen 1868. 
3 Ebstein, Wilhelm: Zur Lehre von der Herzpercussion. Berliner Klin. Wochenschrift. 
1876. No. 35. 
