1909. No.6. ORTHODIAGRAFERING AF HJÆRTET OG LUNGERNE. 17 
Röntgenverfahren aus den Schattenprojektionen die wahre Grösse der 
Gegenstånde zu ermitteln und die Bestimmung der Herzgrösse nach diesem 
Verfahren«. 
Principet for den orthodiagrafiske methode bestaar i folgende: 
»Man vælger sig ud af den hele straalebundt, som udgaar fra antika- 
thoden, en bestemt, nemlig den, som er rettet lodret paa den fluorescerende 
skjærm, naar apparatet er opstillet til røntgenoskopi, markerer denne paa 
en hensigtsmæssig maade (som vil blive beskrevet under omtalen af ortho- 
diagrafen) og projicerer nu med denne ene straalebundt omridset af det 
organ, som skal røntgenoskoperes, paa den fluorescerende skjærm og 
markerer det der.< 
»Dette opnaar man ved stadig at forskyve røntgenrøret og dermed 
markerstiften i samme plan parallelt med den fluorescerende skjærm og 
lade nye punkter af organets omrids falde sammen med den lodrette 
rentgenstraale. « 
Professor Moritz konstruerede nu sin orthodiagraf efter dette princip 
paa felgende maade: 
Moritz’s orthodiagraf (eller Moritz’s bord) bestaar af et bord paa 4 
ben, hvor bordpladen er erstattet af et stykke stramt spzendt seildug, hvorpaa 
den, som skal orthodiagraferes, ligger. Omkring bordet er anbragt en 
4-kantet retvinklet ramme, som hviler med 2 lange, dreibare staalvalser paa 
2 lignende staalvalser, der igjen er fæstet paa arme paa bordet. 
Ved denne anordning kan rammen bevæges let og ledigt i alle ret- 
ninger i horisontalplanet. 
Rammen bærer under bordet et godt afblendet røntgenrør og over 
bordet et markerapparat med haandtag. Under markernaalen er anbragt 
en liden ring, som den passer ind i, og markernaalen er indstillet saaledes, 
at den vertikale røntgenstraale neiagtig træffer midt i ringen. Dermed er 
den vertikale røntgenstraale markeret. 
Under enhver bevægelse af rammen og dermed røntgenrøret betegner 
ringen og markernaalen altid den vertikale røntgenstraale. 
Paa selve bordets arme er der en indre kant, hvor den fluorescerende 
skjærm kan anbringes. 
For altid at kunne anbringe skjærmen saa nær det undersøgte individ 
som muligt kan bænkens arme indstilles i den passende høide over pati- 
entens thorax. 
Moritz's orthodiagraf er et meget nøiagtig arbeidende instrument, et 
virkelig præcisionsinstrument; det er let at arbeide med, og selve opta- 
gelsen af et orthodiagram tager ikke mange minutter. 
Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1909. No. 6. 2 
