2 AND. HOLMGREN. 
grenar Förestående fotografi (Fig. 4) framställer en redan död moder- 
gran med sin dotter. Fotografien är tagen från björkregionen på västra 
sluttningen af Skeldvare. 
Granen förekommer inom området såväl i blandning med tallen 
som i rena bestånd. Det förra är förhållandet å ett mindre om- 
råde vid Tjårvepele. Fig. 5 framställer denna skogstyp. Mark- 
betäckningen i denna skiljer sig ej i väsentlig mån från markbetäck- 
ningen i våra vanliga barrblandskogar. Tallen förekommer här enstaka 
endast såsom äldre träd af stora dimensioner. I någon större lucka 
kan dock anträffas en och annan växtlig och frodig tallplanta. Granen 
utgör hufvudmassan och föryngrar sig synnerligen väl. Af gamla tall- 
lämningar att döma har utvecklingen ledt från ren tallskog till denna 
typ. Den rena granskogen erbjuder, hvad markbetäckningen beträffar, 
ringa skiljaktigheter från den mossrika granskogstypen i barrskogsregio- 
nens lägre delar. — Anmärkningsvärdt är den ovanligt stora procent 
af rötor skadade träd, som i fjälltrakterna anträffas. Detta är i synner- 
het fallet i granskogstrakten norr och väster om Skeldvare. Några när- 
mare undersökningar öfver dessa rötor hafva dock ej kunnat utföras. 
Vindarnas inverkan på det enskilda trädet och på skogsbeståndet. 
Vid en hastig blick å skogarna i fjällens närmaste omgifningar spe- 
ciellt å för västanvinden exponerade lokaler faller genast i ögonen den 
stora betydelse vinden särskildt den västliga och nordvästliga spelar i 
skogsträdens utveckling, dels för det enskilda trädet, dels för skogsbe- 
ståndet i sin helhet. 
Granska vi närmare skogarna inom de högre delarna af barrskogs- 
regionen, skola vi finna, att västanvindens inverkan ej är inskränkt en- 
dast till de högre, starkt exponerade lokalerna, utan äfven återfinnes 
å mindre exponerade lägen inom fjällskogarnas nedre delar. Så t. ex. 
iakttogs en barrblandskog i relativt skyddadt läge, i hvilken tallen in- 
gick dels såsom enstaka stående, urgamla träd af grofva dimensioner, 
dels som mindre ungskogsgrupper; granen såsom äldre, medelålders och 
yngre träd. Utvecklingen hade här af gamla, tämligen ymnigt förekom- 
mande döda tallämningar att döma, tydligen gått från ren tallskog till 
nyssnämnda typ. Den allt mer och mer inträngande granen ordnade 
sig på ett ofta nog mycket regelbundet sätt, i det de yngre granarna 
spirade upp i skydd af nyssnämnda större tallar eller granar, bildande 
tillsammans en med spetsen mot väster vänd triangel med de äldre 
individerna närmare spetsen, de yngre längre från densamma. På detta 
sätt söker granen, skyddad af den utdöende tallgenerationen, vinna 
