38 SKOGAR OCH KRONOPARKER I FÖRENTA STATERNA. 
samt af istidens lösa jordlager; den har föga mäktighet och är otjänlig 
för åkerbruk. Barrskogar täcka bergens branta sidor från omkring 
1,000—3,500 m. Tack vare den rikliga nederbörden är området ett 
typiskt skogsland. Det skulle ha varit helt och hållet täckt af en skogs- 
mantel om icke skogseldarna hade anställt ofta återkommande härj- 
ningar. Man finner fem väldiga parker. Bitterroot- och Priestriver- 
parkerna skydda källorna till Columbia-floden viktigaste bifloder. De 
tre andra Flathead, Lewis och Yellowstone på hufvudkedjans östsida 
reglera vattenloppen till Missouri. Utom de unga bestånden, ofta 
mycket täta, upp till 75 års ålder och de medelålders från 75—175, 
hvilka utgöra de viktigaste framtidstillgångarna, finner man ännu mång- 
hundraåriga skogar, med gles underväxt, dålig föryngring och mycket 
mäktigt humustäcke. Tre regioner af olika sammansättning och värde 
äro att här särskilja. Å de lägre sluttningarna upp till 800 m. domi- 
nera Pinus ponderosa, Pseudotsuga taxifolia, Abies grandis (silver fir) 
o.a. De innehålla det högst skattade och mest använda virket. bn 
mellanregion från 800—2,000 m. hyser ännu vackra skogar af Pinus 
murrayana och monticola, af Larix occidentalis (western larch), Picea 
engelmanni (fig. 4), Thuya plicata (pacific arbor vite) Taxus brevifolia 
(pacific yew) m. fl. Handelsvärdet är här mindre på grund af lägre 
kvalitet, mindre dimensioner, skogens större gleshet samt större svårig- 
heter, för tillträde, transport och uppehälle. Den subalpina regionen upp 
till 3,000 m. har föga ekonomiskt värde och består af mera lågvuxna 
arter såsom Pinus murrayana, Abies lasiocarpa, Picea engelmanni, Tsuga 
pattonii, Pinus albicaulis (white bark pine) och andra. Områdena ofvan 
skogsgränsen ha endast ringa utsträckning. 
Mellersta Klippbergs-området söder om bågen North Platte River 
—Great Salt Lake, bör skiljas från norra distriktet på grund af olikheter 
i såväl klimat som topografi och geologisk byggnad. Det utgöres af 
en rad vågformiga platåland på 3,000—4,000 m. ö. h. genomskurna af 
djupa kanjons och ägande ett på samma gång torrt och hårdt klimat. 
Nederbörden är öfverhufvud mindre än 3500 mm. — eller hvad man kan 
anse som medeltalet för Sverige — och faller mestadels under form af 
snö. Kolorados skogar äro de på samma gång mest härjade och svårast 
återställbara. I våra dagar intages landet af prärier, inom hvilka barr- 
skogsområden af högst växlande utsträckning, utgöra spillrorna af fordom 
rika skogar. På högslätterna och högre belägna sluttningar gifva Abies 
lasiocarpa, Picea engelmanni och Populus tremuloides skogen dess karak- 
tär. På lägre nivå träffar man andra arter, särskildt Pseudotsuga. I 
dalarnes skydd går Pinus ponderosa på dessas lägsta sluttningar ända 
in i hjärtat af bergskedjan; jfr fig. 2. 
