4 AND. HOLMGREN, 
ordas. De minerogena jordlagren täckas af humusbildningar, som i all- 
mänhet utgöras af torf. Torfven förekommer såväl i myrarna som i 
skogsmarken, hvarest den i allmänhet uppträder i endast några få cm. 
djupa lager. 
Skogsträdens fördelning och utbredning samt deras uppträdande 
i samhällen. 
Biörken intager utan tvifvel största delen af det undersökta om- 
rådet. Dess hufvudmassa uppträder ofvan barrskogen, bildande björk- 
regionen, hvilken i afseende å horisontell utsträckning växlar i högst 
väsentlig mån. Så är björskogsbältets bredd i allmänhet störst, där det 
omgifver de s. k. lågfjällen, betydligt mindre kring högfjällen, detta på 
grund af terrängens beskaffenhet. Å en brantare fjällsluttning blir bäl- 
tet helt naturligt smalare, å en mer långsamt sluttande fjällsida bredare. 
Sålunda uppnår björkskogsbältet kring Arvasfjällen ofta nog 3—4 km. 
bredd, under det att å Ramanåives branta sluttningar samma bälte når en- 
dast några få hundra meters bredd, ja, ofta nog ännu mindre. Utom denna 
björkens förekomst finna vi henne insprängd öfver allt inom områdets 
barrskogsregion, där hon i allt större och större myckenhet uppträder ju 
längre mot barrskogsgränsen vi komma, tills hon öfvergår att bilda björk- 
regionen. Såsom en genomgående karaktär för skogsvegetationen å de 
större inom barrskogen liggande sjöarnas östliga stränder må nämnas, 
att björken här, i motsats till å samma sjöars väststränder bildar ett 
sammanhängande 20— 30 m. bredt bälte. Detta är en omständighet, som 
med stor tydlighet visar den i fjälltrakterna allmänt härskande västan- 
vindens inverkan. Med dennas bistånd bibehåller björken sin plats, 
trotsande den under andra förhållanden i biologiskt hänseende björken 
vida öfverlägsna tallen. Här uppträder björkskogen som ett mycket 
effektivt skyddsbälte för den bakom densamma växande tallskogen, hvil- 
ken i lugn och ro här kan ersätta den gamla generationen med ny. 
De viktigaste inom området förefintliga björkskogstyperna äro 
björkhed, mossrik björkskog samt örtrik björkskog. Till dessa tre 
typer vilja vi här foga ytterligare två, parkartad och enrik björk- 
skog, hvilka dock på grund af sin jämförelsevis ringa utbredning 
inom området, där är af underordnad betydelse, men hvilka på grund 
af sin utvecklingshistoria erbjuda en del af intresse. Af betydelse 
synes det oss dock vara för kommande undersökningar öfver björkskogs- 
typerna i våra fjälltrakter att här med några ord vidröra dem, allden- 
stund i framtiden möjligen kommer att visa sig, att dessa tvenne typer 
spela en vida större roll inom björkregionen än föreliggande undersök- 
ningar gifva vid handen. 
