74 ALEX. MAASS. 
i större mängd, kunna desamma uttagas genom flera gallringar, så att 
beståndet ej allt för plötsligt och starkt glesställes. 
De kvarvarande träden kunna i detta fall uppkvistas. 
Denna grad användes i synnerhet i yngre och medelålders bestånd. 
6) Stark (Grad E). 
Här utfällas förutom döda, döende, snötryckta och skadade träd, alla 
sådana träd, som kunna hämma hufvudstammarnas utveckling, d. v. s. 
förutom hela klass 5, stammar af klasserna 2 och 1. 
Denna grad lämpar sig bäst för äldre bestånd. 
Å mera aflägset belägna skogstrakter kunna vid krongallringens utfö- 
rande kvarlämnas döda, döende och snötryckta träd (klass 5), hvilkas 
borttagande ju ej fordras för beståndsvården. 
8 6. Ljushuggningen utföres äfvenledes med olika styrka, nämligen: 
ayrsvagd (GradÖb-) 
ö), Stark (> oll) 
Den förra uttager högst 2027, den senare högst 402 af grundytan å 
den enligt C-graden genomgallrade jämförelseytan. 
Bestånden ljusställas emellertid i allmänhet endast småningom efter de 
skilda trädslagens egenskaper och behof. 
8 7. Å starkt låggallrade eller ljushuggna försöksrutor kunna äfven un- 
dersökningar verkställas öfver den inverkan underväxt utöfvar på tillväxten 
och markförhållanden. För den skull anläggas 2:e jämförelseytor, af hvilka 
den ena förses med underväxt. Finnes däremot redan underväxt, borttages 
densamma å den ena rutan. 
8 S. Afdelningarna inom en försöksyta behandlas antingen lika under 
beståndets hela lefnad eller ock gallras desamma med gradvis ökad styrka. 
De såsom yngre D-gradigt gallrade bestånden böra sedermera behandlas 
enligt E-graden. 
8 9. Försöksytornas olika delar, afdelningarna, böra i regel vid gall- 
ringsförsök ej understiga 0,23 har och vid ljushuggningsförsök 0,so har. 
Formen göres helst kvadratisk. 
8 10. För att förhindra rotförgreningens och beskuggningens inverkan 
skiljas afdelningarna från såväl det öfriga beståndet som ock från hvarandra 
genom bälten, som för gallringsrutorna göras minst 10 meter och för ljus- 
huggningsrutorna minst 15 meter breda, hvilka bälten skogsvårdas lika som 
motsvarande afdelningar. 
8 I1. Antalet afdelningar, som läggas bredvid hvarandra till en för- 
söksserie (försöksyta), är naturligtvis beroende dels på ändamålet med försö- 
ket, dels på beståndets storlek och beskaffenhet. En försöksytas olika afdel- 
ningar böra vara fullt jämförliga med afseende å så väl beståndets upp- 
komstsätt, ålder, beskaffenhet och hittillsvarande behandling som ock stånd- 
orten. 
I regel bör undvikas att förlägga afdelningarna inom samma försöksserie 
längre från hvarandra. 
I bergssluttningar böra afdelningarna läggas på ungefär samma höjd och 
på samma sidosluttning. I en försöksserie för låggallring anses afdelningarna 
jämförliga med hvarandra med afseende å beståndet, om dessas grundytor 
ej skilja sig från hvarandra mer än högst 107, medelhöjden 157 och 
