SKOGSFÖRSÖKSVÄSENDETS UTVECKLING I SVERIGE. 7 lr 
mätas i sektioner af 1 meters längd. Fällningen sker vid en stubbhöjd af 
t/. af diametern 1,3; meter från marken. 
Centimeterklassernas höjder och formtal erhållas genom grafisk inter- 
polation af profstammarnas höjder och formtal. 
Beståndets virkesmassa finnes slutligen genom att för hvarje centimeter- 
klass beräkna produkten af grundyta, höjd och formtal. 
$ 14. Af centimeterklasserna bildas följande grofleksklasser: 
I I— 9 cm. 1,3; meter från marken, 
II 10—19 > » » » » 
IIT 20—2 4 » » » » » 
IV 25—29 >» » » » » 
V= 30—=34 =» » » » » 
OJESK IVA 
$ 15. Virkesuppskattningen afser i regel endast stamveden utan stubben. 
För trädslag med ej utpräglad stamform upptages af stammen och grenarna 
allt virke, som i genomskärning håller minst 7 centimeter. 
$ 16. Revision af försökytorna verkställes omkring hvart 35:e år. 
Bilaga C. 
Föreskrifter vid utförandet af föryngringsåtgärder å timmerblädnings- 
skogar i Norrland och Dalarne.”) 
1. I tallbestånd. 
a) Å jämn mark. 
Å trakter, där föryngringshuggning ägt rum, utsättes en serie för- 
söksytor, hvaraf en lämnas orörd såsom jämförelseyta samt de öfriga 
markberedas genom hackning, harfning, plöjning etc. Kvarliggande 
+) Försöksanstaltens förslag var af följande lydelse: 
1. I tallbestånd. 
trakter, där föryngringshuggning ägt rum, utsättes en serie försöksytor, hvaraf en 
lämnas orörd såsom jämförelseyta samt de öfriga markberedas genom bränning, hack- 
ning, harfning etc. 
2. I granbestånd. 
a) Sedan föryngringshuggningen verkställts utläggas 3:ne försöksytor, hvaraf en lämnas 
orörd såsom jämförelseyta, en markberedes genom hackning samt en besås med tall- 
eller granfrö. 
6) I såväl oafverkade som föryngringshuggna bestånd utläggas smala försöksytor (40—960 
meter breda), hvilka kalafverkas. Af dessa kalafverkade ytor lämnas en orörd (jäm- 
förelseyta), en brännes samt en markberedes genom hackning. 
Vid upptagandet af ifrågavarande försöksytor iakttages: 
att storleken tages o,;—1I hektar; 
att de utsättas ett till flera år före fröår; 
att anteckning om möjligt göres om senaste fröår; 
att ytorna i allmänhet kartläggas, och upptages därvid såväl skogsbeståndet som 
markbetäckningen; 
att i regel det kvarlämnade beståndet hvarken uppmätes eller numreras, men åldern 
bestämmes; 
att ytorna revideras c:a hvart 5:e år. 
