84 HENRIK HESSELMAN. 
närmare, finna vi denna omgifven af korta, fjälliknande bildningar, i 
hvars veck anlag till kortskott saknas. Dessa fjäll ha till uppgift att 
skydda själfva stamspetsen, som består af ytterst små, tunnväggiga och 
ömtåliga celler, och utväxa sedermera till de yttersta fjällen i nästa 
års knopp. 
Den af täta, skyddande fjäll omgifna knoppen utgör sålunda i 
miniatyr hela nästa års skott. Alla de barr eller kortskott, som på 
detsamma under den följande sommaren komma till utveckling, finnas 
redan här anlagda och några nya komma ej till. Samtidigt med att 
under sommaren och hösten knoppen utbildats och nya vedceller i 
stammen afskilts från kambiet, aflagras i vedens lefvande celler och 
i synnerhet i märgstrålarna och i den inre delen af barken närings- 
ämnen. Knoppens cellväfnader äro likaledes på hösten fyllda med 
ägghviteartade ämnen och ytterst talrika stärkelsekorn. På våren, 
då safven börjar stiga, ryckas dessa ämnen in i näringsströmmen och 
tjäna då till uppbyggande och vidare utveckling af de redan anlagda 
skotten. 
Häraf kunna vi förstå, hvilken betydelse. den sommar, under hvil- 
ken knopparna anläggas, har för skottets utbildning under det följande 
året. Under knoppens anläggning bestämmes sålunda helt och 
hållet antalet kortskott eller barrpar på det följande årets 
skott, den under skottets sträckning och vidare utveckling rådande 
väderleken, d. v. s. värme-, ljus- och vattentillgången, är härvidlag 
utan någon som helst betydelse. Men äfven för sträckningen af 
skottet spelar den föregående sommaren en ytterst viktig roll. Sträck- 
ningen innebär nämligen dels en utveckling och en utbildning af 
redan anlagda celler, dels en nybildning af sådana, och för detta 
utvecklingsarbete äro allehanda näringsämnen erforderliga. Har trä- 
det därför haft tillfälle att i stammens olika väfnader under en varm 
och lagom fuktig sommar upplagra rikligt med erforderliga närings- 
ämnen, kan det för utvecklingen af de nya skotten i högre eller 
mindre grad göra sig oberoende af den följande sommaren. De i 
förvar upplagrade näringsämnena komma nämligen nu till användning. 
Härvid är emellertid en sak af vikt att taga i betraktande. Flera 
växtfysiologiska fakta synas peka därhän, att stammen kan nå en hög 
grad af utveckling blott på grund af från andra delar i växtorganismen 
tillförd näring, men att detta däremot ej är fallet med bladen. Under 
sin första tid lefver det unga, under utveckling stadda bladet af näring, 
som tillföres detsamma från stammen, nämligen kolhydrater och kväfve- 
haltiga organiska föreningar, men när bladet nått en viss storlek, blir 
det för sin vidare utveckling hänvisadt till sig själft. Det är då den 
