36 HENRIK HESSELMAN. 
Följden af dessa väderleksväxlingar blir för tallen den ofvannämnda; 
i det inre Norrland äro tallskotten under 1901 kortare än under år 
1900, i södra och mellersta Sverige äger ett motsatt förhållande rum. 
Förklaringen härtill är enkel, om man blott tar i betraktande, hvad 
som förut sagts angående skott- och knoppbildning. Emellertid äro skill- 
naderna många gånger obetydliga, hos många insända prof från Norr- 
land har under 1901 utvecklats längre årsskott än under 1900 och i 
samma profsändning ha utslag i båda riktningarna iakttagits. Skillna- 
derna i båda somrarnas väderlek ha tydligen varit för små för att ut- 
plåna de lokala förhållandenas och de individuella olikheternas infly- 
tande. Kortskottens antal å årsskotten 1900 och 1901 har äfven väx- 
lat, oftast ha de i Norrland varit färre år 1901 än 1900, men motsat- 
sen har stundom visat sig eller också har antalet kortskott varit i det 
närmaste lika. Hvilken betydelse de olika somrarna, särskildt 1901 års 
varma och torra sommar, ha haft för skottens sträckning skall närmare 
diskuteras, sedan de öfriga viktigaste data rörande längden af årsskotten 
framlagts. 
Sommaren 1902 utmärkte sig i synnerhet i Norrland genom mycket 
långa årsskott hos tallen. En ökning af 50 ända till och med 100 Z 
och däröfver i förhållande till 1901 års skott är ingalunda ovanlig, i 
synnerhet i de inre delarne af Norrland, då däremot i södra t. ex. Västra 
Hälsinglands revir skillnaden varit mindre, liksom också i kusttrakterna 
närmare Bottenhafvet. I mellersta Sverige, Kloten, Karlstad och Stock- 
holm, ha skillnaderna varit mindre än i Norrland, likasom också i reviren 
inom Västra distriktet; här ha många prof genomgående visat en mycket 
ringa skillnad mellan 1901 och 1902. Den största skillnaden visar sig 
här emellertid inom Marks revir, men mest inom Bohuslän, hvarest 
ökningen hos 1902 års skott ernått ett ganska betydligt belopp af ända 
till 40 Z& hos tall af svenskt frö och i ett fall något öfver 60 & hos tall af 
tyskt frö. De från Västra distriktet insända profven härstamma alla 
från kulturskogar, ungskogar af 13—19 års ålder. 
Tallarne från Stockholmstrakten insamlades i januari, med välvilligt 
bistånd af jägmästare H. Nordenadler, vid Järfva, men dessutom undersöktes 
åtskilliga tallar i ett ungskogsbestånd vid Solna nära Nya kyrkogården. 
Vid Järfva växte tallen på mager och dålig berggrund, där den säker- 
ligen hade att lida icke så litet af 1901 års torra sommar. Som tabellen 
visar, voro dock skotten detta år längre än under 1900. Juni månad, 
under hvilken skotten här utvecklade sig, var också år 1901 ganska rik 
på nederbörd, hvarför träden äfven på denna torra lokal under denna 
månad kunde draga all nytta af 1900 års gynnsamma väderlek. Det 
följande året voro dock skotten mycket korta, sålunda alldeles motsatsen 
