TALLENS HÖJDTILLVÄXT 1900—1903. 39 
En granskning af dessa siffror visar en stor variation. År 1903 var 
i allmänhet sträckningen svagast, det största antalet kortskott funnos då 
per cm. årsskott. Likaledes var sträckningen år 1902 ofta svagare än 
de föregående åren. År 1900 visar den lifligaste och starkaste sträck- 
ningen af årsskotten, då funnos i allmänhet det minsta antalet kort- 
skott per cm. årsskott. År 1901 däremot visar i de allra flesta fall en 
mindre stark sträckning än under år 1900. 
Hög värme 1 förening med ringa nederbörd plägar vara gynnsam 
för utvecklingen af korta och bladrika skott, under det att riklig vat- 
tentillgång gynnar skottens längdtillväxt. År 1901 är sålunda mest 
af de nämnda somrarne lämplig för utbildningen af korta, tätbarriga 
årsskott. Emellertid försiggingo skottens sträckning under juni eller 
början af juli, då torkan var mindre kännbar. Dessutom spelar den 
föregående sommaren äfven härvidlag en betydande roll, hvilket syn- 
barligen framgår, dels af de ofantligt långa skotten sommaren 1902, 
dels af de korta, tätbarriga årsskotten 1903. Den mängd upplagsnä- 
ring trädet under sommaren kunnat samla, är därför vid sträckningen 
af minst lika stor betydelse, som den vid sträckningen rådande väder- 
leken. År 1901 blefvo skotten därför, trots värmen och nederbörds- 
bristen, väl sträckta och i allmänhet starkare sträckta än under de föl- 
jande somrarne. 
Vi öfvergå nu till barrens längd. I det föregående framhölls, huru- 
som de i sin utveckling äro vida mer beroende än stammen af vege- 
tationsbetingelserna under det år de utvecklas. Barrens längd har väx- 
lat é€j så obetydligt under de undersökta åren; de ha i allmänhet varit 
längst den torra och varma sommaren 1901, kortast den kalla och våta 
sommaren 1902. År 1900 voro de kortare än 1901, men längre än 
1902 dock ar skilnaden obetydlig och 1903 äro de längre än under det 
föregående året, ehuru korta i jämförelse med 1901. Den höga tempe- 
raturen och det rikliga ljustillflödet sommaren 1901 har tydligen i hög 
grad gynnat utvecklingen af barren. Dessa äga nämligen vid basen 
innanför de skyddande, omslutande fjällen en zon af unga väfnader, 
hvarest tydligen äfven sedan öfre delen af bladet nått sin fulla utvec- 
ling, nybildningsarbetet en längre tid kan fortgå. Assimilationen har 
i barren under sommaren 1901 varit ovanligt liflig, hvilket haft till 
följd icke blott en stark utveckling af knopparne för följande år, utan 
också en stark tillväxt af barren själfva. Endast på särskildt ogynn- 
samma lokaler såsom i grund jordmån på berg, där träden mycket ledo 
af torkan visa sig barren kortare 1901 än 1902: En förökning i längd 
hos barren 1901 i jämförelse med dem år 1900 af 50 & är ingalunda 
ovanlig, men stundom har ökningen nått högre belopp, t. o. m. ända 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1904. 7 
