TALLENS HÖJDTILLVÄXT I900— 1903. 9I 
också den oftast molnbetäckta himmelen nedsatte nybildnings- och 
näringsarbetet hos tallen högst väsentligt sommaren 1902. I många 
delar af det inre Norrland, hvarest årsskotten 1903 ej nått högre ut- 
bildning, än att de visa sig såsom små tofsliknande bildningar i spetsen 
af årsskotten 1902, voro förhållandena för tallen så ogynnsamma, att om 
flera dylika somrar följde på hvarandra, det norrländska skogslandska- 
pet säkerligen snart skulle undergå högst betydande förändringar. Mången- 
städes voro äfven inom själfva skogsområdet tallens minimifordringar 
på värme och ljus knappast uppfyllda. Under juli rådde i det inre af 
Norrland en medeltemperatur af ej fullt 11”, hvilket säkerligen knappast 
uppfyller tallens värmebehof under denna månad. 
Hvarje växt har som bekant en viss fordran på värme, vid en be- 
stämd temperatur, optimum, utvecklas den bäst, men denna temperatur 
kan till ett visst belopp öfverskridas och nå ett maximum, eller under- 
skridas och nå ett minimum. Öfver maximum eller under minimum 
kan växten i längden ej fortlefva. De gynnsamma temperaturerna äro 
dock olika för olika företeelser inom växten. Hvad nu tallen beträffar, 
så framgår af denna undersökning, hurusom knoppens bristning och 
skottets sträckning kan försiggå vid en temperatur, vid hvilken närings- 
och nydaningsarbetet är väsentligt hämmadt. Denna senare del af tal- 
lens lifsarbete förrättas sannolikt inom vårt land hufvudsakligen under 
juli och augusti månader, och förlöper sålunda normalt vid en högre 
temperatur än skottens sträckning. 
Det ligger naturligen icke inom människans makt, att huru nära 
väderleksföreteelserna än studeras, behärska desamma; men genom att 
följa dessas inverkan på vegetationen och lifsföreteelserna i allmänhet, 
kunna vi skaffa oss en kunskap om olika för oss viktiga växtarters 
klimatiska fordringar. Denna kunskap kan sedan i mångt och mycket 
vara till vår fördel. Somrarne 1901 och 1902 erbjödo i det fallet myc- 
ket gynnsamma tillfällen till studier och en granskning af de företeelser, 
som stodo i samband med dessa egendomliga och betydande afvikelser 
från det normala sommarklimatet, kan säkerligen för framtiden äga sitt 
bestämda värde. Sommaren 1901 voro i Norrland säkerligen tallens 
optimifordringar mer än tillfredsställda, sommaren 1902 nåddes mången- 
städes ej ens minimum, men härvidlag gälla dessa temperaturfordringar 
ej skottens sträckning, utan närings- och nybildningsarbetet. 
