ÖSTERRIKE-UNGERNS SKOGSTILLGÅNGAR OCH TRÄVARUEXPORT. 141 
(aristokratien, kloster etc.) händer, hvilka i allmänhet vitsordas sköta 
sina skogar väl eller mången gång utmärkt och för hvilka en ögonblick- 
lig stor vinst ej är hufvudsaken. Af all Österrikes skog tillhörde (1895) 
C. 1.o mill. hekt. staten, 1.4 mill. hekt. kommuner och med dem jäm- 
förliga associationer, 7.3 mill. hekt. enskilda. Däraf utgjorde 0.90 mill. 
hektar fideikommisskog och 0.63 mill. hekt. »kyrkliga anstalters> skog. I 
Böhmen var 1885 62 92 af skogen »Grossgrundbesitz> d. v. s. egen- 
dom af öfver 115 hektars storlek, medan endast 19 2 tillhörde bönder och 
resten var sockenallmänningar eller af därmed jämförlig natur. — Den störste 
skogsägaren inom Österrike är kejserliga huset. Arealen af dess skogar 
känner jag emellertid ej. Af privatpersoner innehar furst Ad. Schwarzen- 
berg 100,800 hektar, furst Colleredo-Mannsfeld 46,000, furst Färsten- 
berg 31,000 hekt. Dessa tal torde kunna ange öfre storleksgränsen för 
de i en hand samlade skogsegendomarne. Mellan 20,000—30,000 hektar 
innehafves af ett flertal österrikiska skogsägare. 
Allt i allt synes det som om i ägofördelningen af landets skogs- 
mark skulle ligga större garantier för ett uthålligt rationellt skogsbruk, 
än fallet är hos oss. 
:k ko = 
Enligt den officiella statistiken skulle 1895 ' den genomsnittliga, 
användbara årstillväxten för hela landet belöpa sig till ungefär 27,3 mill. 
kbm., eller så godt som alldeles samma mängd, 27 mill. kbm., som 
antages för Sverige.” Erfarna skogsmän i Österrike anse emellertid 
den nämnda officiella siffran alldeles för låg och anslå den årliga pro- 
duktion till ej mindre än c. 40 mill. kbm. 
De officiella siffrorna ange rätt betydande skillnader mellan årstill- 
växten för landets olika delar. Af de skogrikare uppgifvas Oberöster- 
reich, Schlesien och Galizien ha en tillväxt af 3,,— 3,6 kbm. pr hekt. 
och år medan densamma för Böhmen sättes till 2,, för Tyrolen till 2,0 
etc. Såsom medeltal för hela landet räknas 2,8 kbm. pr hektar. 
Det utbyte som uttages inom landets olika delar är ej möjligt, att 
ens approximativt fastställa; men att därutinnan råder större växlingar 
än de nämnda, torde kunna antagas. Vid skogsprodukternas tillgodo- 
görande kan man nämligen endast i mindre omfattning betjäna sig af 
flottning, utan är väsentligen hänvisad till transport pr järnväg. Här- 
igenom står särskildt detta transportmedels utveckling i ett vida mera 
direkt förhållande till skogsafverkningens storlek än fallet är hos oss. Inom 
1 Se förut citerade Statistisches Jahrbuch för 1895, sid. 58. — Siffror för 1900 äro 
möjligen redan tillgängliga, men ha ej hunnit anskaffas. 
ASeSverige, stockholm 1901. JD. II, sid.:505- 
