INRE FROSTSPRICKOR. LÖS 
sprickan, som genombröt det sista årets vedlager med en liten utböj- 
ning åt vänster och synbarligen äfven sprängde barken. Nu är det 
omöjligt att afgöra, om frostsprickan åter fullständigt slutit sig redan 
nästa år eller först under ett senare. I alla händelser har sedan under 
en följd af år barken ej sprängts, och den inre sprickan drar sig lång- 
samt mot ytterkanten utan att nå barken, 
som under kölden hålles i utvidgadt till- 
stånd af de yttre vedlagren. 
I .samma figur se vi till vänster en 
frostspricka, som uppstått vintern 1886—387 
och därefter förlängts och till och med en 
gång ändrat riktning. 
Barkens utvidgning genom en inre 
frostspricka har nästan alltid till följd upp- 
komsten af parenkymatisk formation under 
den första våren, hvilket å figuren är an- 
ler SEnom punktering. Fig. 6. Tvärsnitt af rotstocken af 
Efter den erfarenhet jag fätt, förekomma. sn cirka s57-årig frisk ek med inre 
egendomligt nog frostsprickor hos eken all- frostsprickor. '/,, af nat. storlek. 
tid endast i rotändan och nå aldrig fram 
till. stammens periferi, hvilket torde bero på den grofva barken, som 
håller splinten utspänd. 
Fig. 6 framställer tvärsnitt vid en höjd af o,: m. af en cirka 37- 
årig fullkomligt frisk och vackert växt ek i kanten af ett bestånd, un- 
der det att fig. 7 utgör ett tvär- 
snitt af en omkring 300 år gam- 
mal ek. 
I Gramschatzerskogen invid 
Wuärzburg visa de gamla ekarna 
dylika inre frostsprickor mycket 
ofta anda till en höjd af 0,5; m. 
RE Sa Jag har alltid saktragrt, att efter 
SVA se . o - 
g 2 ..  fällningen en smutsgrå vätska run- 
Fig. 7. Tvärsnitt af rotstocken af en cirka” ; 
300-årig ek med inre frostsprickor. !/, af nat: nit ut ur sprickorna. En noggrann 
storlek. undersökning gaf tillkänna, att 
denna substans bestod af fint sön- 
dermalda vedfibrer. Frostsprickornas väggar voro hos den unga eken täckta 
med fin ull, som till största delen bestod af vedfibrer. 
Hos de gamla ekarna äro frostsprickornas kantytor täckta af en grå 
mjölliknande substans, som består af fullständigt söndermalda rester 
af vedfibrer. 
