NOTISER. 165 
ningspris. Å vissa trakter, som voro utsatta för uttorkning, kunde det till och med 
vara till nytta, att stamvirket låge kvar å marken. Å försumpade marker vore be- 
behofvet af rensning större, då affallet ofta tjänade som dammbyggnad och så bibe- 
hölle eller förökade försumpningen. Markens beskaffenhet bör således vara afgö- 
rande, huruvida rensning skall företagas eller ej. Å andra sidan framhölls, att vir- 
ket långsamt förmultnar och under tiden bidrager till svamp och mossbildningar, 
hvarigenom dålig fröbädd uppstår; »skogen vill hafva snyggt», och markbetäck- 
ningen bör vara frisk, hvarför det i diskussionsfrågan uppgifna förfaringssättet re- 
kommenderades, äfven om rensningsvirket ej ägde saluvärde. Diskussionen fick 
utgöra svar på frågan. 
V. Huru skola upplåtelser af kolvedshyggen bäst ordnas? Vore icke i många fall 
lämpligast att upphugga kolveden före försäljningen? 
Hr ordföranden meddelade, att vid en del hittills skedda upplåtelser af kol- 
vedshyggen hade domänstyrelsen fastställt, att vissa bestämda trakter afsattes, hvarå ut- 
stämplades alla sämre oväxtliga eller skadade träd, som borde för skogsvårdens skull 
borttagas, och kuberades samtidigt den ungefärliga virkesmassan kolved. Trak- 
ten utbjöds till försäljning med skyldighet för köparen att företaga markrensning. 
Upplåtelsen ägde rum för högst 3 år. Under diskussionen framhölls, att, då kol- 
priserna varierade så betydligt, vore lämpligt att upplåtelsen skedde för ett år i 
sänder, och att därför vore fördelaktigt, att kolveden upphöggs och upplades ge- 
nom jägmästarens försorg. Diskussionen, som fick utgöra svar på frågan, samman- 
fattades så, att i vissa fall vore fördelaktigt, att kolveden upplägges genom jägmäs- 
tarens försorg, före försäljningen; att kolvedshyggenas areal bör uppgå till högst 
50 har samt att, om virket kolas på skogen, upplåtelsen bör omfatta längre tid, 
cirka 3 år, men i annat fall eller, om virket afföres från skogen, I å 2 år. 
VIII. I skogsmedelsförteckningen, som skall åtfölja kassaredogörelsen, bör hvarje för- 
säljningspost särskildt upptagas, och då underhandsförsäljning ägt rum, försäljningssedelns 
nummer angifvas. — Rörande denna fråga framhölls det oriktiga och olämpliga i, 
att flera försäljningsposter sammanslogos samt önskvärdheten af, att försäljnings- 
sedlarnas nummer angåfvos. Allmänt uttalades önskvärdheten af, att bättre papper 
användes till dessa blanketter. 
IX. Normaltal för kubering af utstämplade träd af olika dimensioner, äfvensom för 
kubering af vedwvirke, lass, famnar m. m. böra bestämmas att användas lika inom alla revir. 
Frågan inleddes af ordföranden, som påpekade, att stor olikhet rådde vid an- 
gifvande afutstämplade träds kubikmassa, hvilket gjorde, att de sammandrag, som upp- 
rättades för distriktet i statistiskt hänseende, ägde ringa värde. Talaren ansåg lämp- 
ligast, att vissa normalkuberingstal bestämdes för de olika dimensionerna vid brösthöjd, 
hvilka tal kunde höjas och sänkas procentvis, beroende på trädens längd och växt- 
form. I frågan anmärktes, att, då vid nyare och framdeles skeende taxeringar ku- 
bikmassa skall angifvas för olika dimensioner, borde rörande dessa skogar denna 
kubikmassa på olika dimensioner användas i redogörelser. 
XVI. Billigaste och ändamålsenligaste sättet för uppförande af skogskojor. 
Vid diskussionen af denna fråga framhölls, att kojor eller enklare byggnader 
borde uppföras å sådana aflägset belägna kronoparker, hvarifrån vore långt till 
närmaste by eller gård, där lämpligt logi kunde erhållas. I allmänhet borde de in- 
redas i 3 rum, ett för jägmästaren, ett för kronojägare eller arbetsförmän, samt ett 
för handtlangare. Bäst ansågs dock vara, att för handtlangare uppfördes en sär- 
skild barack, fristående från den andra stugan, och skulle denna förstnämnda koja 
alltid stå öppen. 
