170 EUG. HEMBERG. 
utskeppningsjournaler omnämna ekvirke till skeppsbyggnad, samt under 
en senare tid äfven pottaska och »pipestäfvor» af bok. Från Blekinges 
och Hallands hamnar och lägen utskeppades till Nordtyskland talltim- 
mer i mängd, hvaraf man där efter tallskogens nästan totala utrotande 
var i stort behof. - Det var först långt senare, eller under 17:de och 
18:de seklerna, som tallens odling vann stor utbredning i Nordtyskland 
för botandet af de skador, som forntidens skogssköfling förorsakat 
landet!. Enligt danska historiografers uppgift hörde under Gorm den 
gamles tid (900—940) all jord till kronan. Knut den helige (1080—1086) 
hotade i ett kungabref att utestänga halländingarna från de bok- och 
ekskogar, å hvilka de enligt urminnes häfd under ollonår betade sina 
svinhjordar. 
Sven Tveskägg (9835—1014) afyttrade inom Skåne en mängd egen- 
domar och skogar, hvilka menigheterna tillöste sig. Harald Hen (1075— 
1080) gaf större utsträckning åt Sven Tveskäggs tanke, genom att för- 
klara som folkets egendom de skogar, som de mäktiga och högättade 
släkterna tidigare slagit under sig. Häraf uppstodo de första skånska 
allmänningarna med stadgad besittningsrätt för bysamhällena, till skill- 
nad från sådana kronodomäner, hvarå byarna endast enligt häfd ägde 
stockfångst, mul- och ollonbete. 
Senare kungabref tyckas äfven bestyrka konungarnas anspråk på 
skånska och halländska allmänningarna, enär Erik Menved förunnar in- 
vånarna i Bara härad att fälla trän i »svorne» allmänningsskogar; och 
Kristian II, i följd af en tvist om allmänningsskogarna mellan adeln och 
bönderna i Ingelstads och Järrestads härader, dels stadfästade, dels upp- 
häfde de senares rätt till nämnda skogar-” 
Med stigande jordkultur och folknumerär torde virkesförbrukningen 
för ifrågavarande landsdelars eget behof varit betydlig redan vid den 
historiska tidens början. Vid denna och närmast följande tid, då järnet 
stod högt i pris, har ekvirket till mångahanda ändamål måst ersätta det 
förra. Jordkulturens flesta landvinningar alltifrån denna till långt senare 
tid skedde företrädesvis inom ekskogens områden, och börjande anlägg- 
ningar af fästen och fasta borgar nödvändiggjorde pallisader af ek.” 
Under närmaste sekler stegrades skogens tillgodogörande till skogs- 
sköfling. Och orsakerna till dessa bedröfliga förhållanden, hvilka små- 
ningom förorsakade ofantliga områdens omvandling från skog till ljung- 
1 E. Freiherr von Berg: Geschichte der Deutch. Wälder. 
"CA. Cronholm 15 ce. 
>? Ännu så sent som 1596 var den utanför Varberg belägna nu kala Getterön bevuxen 
med stor och reslig ekskog, hvilken samma år fälldes till pallisader omkring Varbergs fäst- 
ning. (E. Fries Bot. Utflykter Bd II.) 
