TALLENS DEGENERATIONSZONER I SÖDRA OCH VÄSTRA SVERIGE. 0 
bäck, Landskrona och Helsingborg, men ingenstädes var ens sandbind- 
ningen, långt mindre skogskulturen, börjad. Dock, inledningen var gjord. 
Mot seklets slut och under första hälften af det följande äro större 
delen af skånska och några af de halländska flygsandsfälten bundna och 
delvis planterade, hufvudsakligen med tallskog. 
De första tallkulturerna torde i Skåne hafva utförts omkring år 
1730—1740, eller ungefär vid samma tid som skogskulturerna påbörjades 
vid Tidsvilde i Danmark. Linné omnämner i Skåneresan några unga 
»tallplantagier». Under slutet af 1700-talet ökades dessa kulturer å herre- 
sätena, hvarjämte äfven afsevärda områden, öfver hvilka tallen spontant 
utbredde sig, blefvo kringgärdade och förklarade som fredsskogar. Det 
var dock först i början af nittonde seklet som tallkulturerna blefvo ut- 
förda i större skala, och föregångsmannen var excellensen grefve Trolle- 
Wachtmeister. Åren 1812 och följande lät han nämligen på betydliga 
jordarealer af sämre beskaffenhet å Trolle-Ljungby gods utså tallfrö 
efter den tidens kulturtekniska metoder. I början hade han endast till- 
gång till tyskt frö, men anskaffade sedan sådant till någon del från 
mellersta Sverige. Han fortsatte företrädesvis med detta senare frö, men 
hämtade enligt danskt föredöme efter ett par, tre decennier fröet från egna 
förstsådda bestånd. 
Friherre C. A. Wrangel af Adinal företog redan på 1820-talet 
storartade tallsådder på såväl Araslöf i Skåne som Sperlingsholms herre- 
säte i Halland, hvarjämte en grefve Wachtmeister såsom innehafvare af 
Vanås m. fl. fideikommiss lät utföra betydliga sådana på utmarker, 
hvilka i sekler legat ljungbevuxna. Betydliga tallkulturer företogos äfven 
under seklets första fjärdedel af grefve de la Gardie å Maltesholm, fri- 
herre Gyllenstierna å Krapperup, R. H. Stiernsvärd å Engeltofta samt 
något senare af dennes son, hofmarskalken Stiernsvärd å de vida sand- 
fälten under Vidtsköfle. Äfven å det stora godset Heckeberga utfördes 
afsevärda tallkulturer vid seklets början. 
Sedan blefvo tallkulturerna allmännare inom Skåne, samt inom 
Hallands kustland å de större herregodsen, såsom Vallen, Sperlingsholm, 
Stjärnarp, Arlösa, Vapnö, Susegården, Fröllinge o. s. v. allt upp till 
Gåsevadholm. 
I Bohuslän företogos smärre tallkulturer i medlet af sistförflutna 
seklet, men det var först under sista fjärdedelen af detsamma som kul- 
turer i större skala kommo till användning, hufvudsakligen på initiativ 
af jägmästare Gyberg, som gaf fart och system åt desamma. — 
Det har redan i inledningen framhållits, att jämsides med hufvud- 
faktorn, hafsklimatet, hafva äfven valet af olämpligt frö och markförsäm- 
ring bidragit till nutidstallens dekadans inom zonen I. Redan vid de 
