SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1004, Hl 4— 5; 
Något om skogskulturer. 
Af Carl von Strokirch. 
Liksom man af en motgång i lifvet kan erhålla mera undervisning 
än af medgång, likaså kan äfven mera erfarenhet vinnas genom ett 
felslaget kulturförsök än genom ett lyckadt, om man nämligen under- 
söker, hvilka orsakerna till det dåliga resultatet varit. 
Oafsedt en hel del tillfälliga skäl till kulturers misslyckande såsom 
torka, insekthärjning eller sjukdom, dåligt utförande m. m., kan orsaken 
till en felslagen kultur vara att söka i själfva jordmånen eller i orik- 
tigt vald kulturmetod. Vill man i förra fallet ej nöja sig med blotta 
antagandet, att trädslaget i fråga ej passar för marken, är man hänvisad 
till egna undersökningar, som ofta torde leda till något resultat, ehuru 
dessa sällan blifva offentliggjorda. | 
Vid dylika undersökningar följer ju hvar och en sina egna metoder 
och hvad mig själf beträffar, anser jag mig hafva en stor nytta af 
några enklare reagensmedel. 
Skola sålunda t. ex. kulturer utföras, där jorden består af lerblan- 
dad grusjord, som ypperligt synes lämpa sig för tall, och man vid betrak- 
tande af förut gjorda kulturer finner, att visserligen de yngsta tallarne 
se lofvande ut, men de äldre (omkr. 30-åriga) äro tynande och angripna 
af barkborrar, har man skäl att misstänka något fel hos det undre jord- 
lagret. Ett prof af detta tages, brännes, och askan löses i salpetersyra. 
Lösningen filtreras och tillsättes med kaustik ammoniak, hvarvid något 
rödgul fällning” af lerjord och järnoxidhydrat uppstår. Fällningen bort- 
filtreras och lösningen tillsättes med oxalsyrad ammoniak, hvarvid en 
ymnig, hvit fällning af kalk uppstår, och just denna kalkhalt hos nedre 
jordlagret torde vara orsaken till tallarnes utdöende, så snart rötterna 
nedträngt dit. På grund häraf måste all tanke på tallkulturer här öfver- 
gifvas, och marken i fråga planteras med gran, hvars rötter gå mera 
ytligt. 
+ Denna fällning utvisar genom större eller mindre ymnighet jordens större eller min- 
dre förmåga att kvarhålla vatten, hvarför man, då densamma är allt för ymnig, har anled- 
ning misstänka, att jorden lider af uppfrysning. 
