NÅGOT OM SKOGSKULTURER. 20 
on 
I en gammal plantskola har jorden blifvit hvad man kallar >utsu- 
gen» och lämnar dåliga plantor. Såsom gödningsämne har försökts 
först thomasfosfat, sedan benmjöl, men båda utan godt resultat. Jorden 
i plantskolan består af lermylla eller af något grusblandad lera, och 
efter utseendet innehåller densamma god tillgång på kali.' Ett prot 
däraf brännes och löses i salpetersyra, lösningen filtreras och tillsättes 
med molybdenlösning, hvarvid en tämligen rik, gul fällning af fos- 
forsyra uppstår. Sålunda var jorden ej fattig på fosforsyra, fastän den- 
samma var så hårdt bunden, att den ej kunde tillgodogöras. En svag 
gödning med ett af de svagaste (10 2) superfosfaten gör på denna 
mark stor nytta, på så sätt, att den fria svafvelsyran i superfosfatet 
under bildandet af aluminiumsulfat eller möjligen dubbelsaltet kalium- 
aluminiumsulfat frigör den af leran bundna fosforsyran, som därigenom 
jämte superfosfatets fosforsyra blifver tillgänglig för plantorna. Då denna 
gödningsmetod dock så småningom minskar lerjordens vanligen tämli- 
gen stora förråd af fosforsyra, går väl ej att i oändlighet därmed fort- 
sätta, utan måste man, så snart brist på fosforsyra vid undersökning 
visar sig, tillsätta mera sådan i någon lämplig form. Nu äro starkare 
fosforsyrehaltiga gödningsämnen såsom t. ex. ångprepareradt benmjöl, 
eller naturlig gödsel på sin plats. Dock blifver verkan af de förra ej 
så stor, emedan endast en del af fosforsyran i detsamma kommer växt- 
erna tillgodo och resten bindes af lerjorden. 
På ett annat ställe sågo tallplantorna å ett kulturfält delvis märk- 
värdiga ut. I en såddruta stodo en mängd halfvissnade taliplanttoppar. 
Då en af dem upprycktes, följde alla de andra med. Därvid visade 
sig, att det hela var en enda tallplanta, som först vuxit normalt i c:a 8 
ar, men därefter endast skjutit omkring 1 cm. långa toppskott samt 
börjat torka, hvarvid alla sidogrenarna försökt bilda nya toppskott, och 
att pålroten var böjd åt ena sidan. 
Jorden bestod öfverst af ett tämligen mäktigt, svartbrunt, af växt- 
ämnen sammanfitadt, torflikt lager af starkt kväfvehaltig humus, där- 
under ett tunnare lager af torr, hvit kvartssand samt nederst vanlig 
mosand. Så vidt jag kan förstå, berodde felet här på uttorkning, så 
snart tallarnes pålrötter nått kvartslagret, emedan detta saknade vatten- 
behållande förmåga och den lilla fuktighetskvantitet, som genomsläpptes 
af torf- eller humuslagret” nedrann i underliggande lager af mosand. 
" Att sand- och lerblandad jord innehåller kali synes vanligen lätt på i densamma 
befintliga bitar af kalifältspat. Mylla och torf däremot måste man bränna, lösa samt profva 
med platinaklorid för att få veta kalihalten i desamma. 
> Torfartad jord har genom kapillärkraften förmåga uppsuga och kvarhålla vatten, 
som vid torka äfven tages från underliggande lager. 
