212 
vande fideikommissarie mot den nuvarande; men då dessa i regeln äro när- 
släktade, torde kunna antagas, att äfven där skäl till sådan rättstvist vore 
för handen, åtal i allmänhet skulle undvikas och öfverafverkningen således 
få fortgå. Skogskapitalets fortfarande afkastningsförmåga för hithörande sko- 
gar skulle genom bestämmelser af sådan art helt visst endast i ringa mån 
främjas, och Domänstyrelsen anser sig i följd däraf icke kunna tillstyrka en 
sådan lösning af frågan. 
Ej heller finner Doraänstyrelsen föreskrifter om fullständiga hushållnings- 
planer för de till fideikommissegendomar hörande skogar samt skogshushåll- 
ningens ständiga öfvervakande af skogsstaten nödiga eller lämpliga. Då dessa 
skogars areal utgöra 326,861.17 har skulle sådana planer dessutom medföra 
en kostnad af öfver 7/, million kronor. 
Af de ofvan anförda förslag, hvarpå lagstiftningen rörande skogskapi- 
talets fortfarande afkastningsförmåga å de till fideikommissegendomar hö- 
rande skogar skulle kunna slå in, återstå alltså tvenne, nämligen de under 
b) och c) angifna. 
Af dessa ' alternativ anser visserligen Domänstyrelsen det förra medföra 
större trygghet för att öfverafverkning icke under något förhållande komme 
att äga rum. Det torde dock å andra sidan ej kunna förnekas att, där en 
tillfällig eller mindre saluafverkning förekomme, det blefve förenadt med en 
relativt afsevärd kostnad att af sådan anledning nödgas gå i författning om 
uppgörande af en afverkningsberäkning, som skulle af Domänstyrelsen gran- 
skas och godkännas. Då härtill kommer att, enligt hvad de i ärendet hörda 
vederbörande upplyst, fideikommisskogarna i regeln äro föremål för en god 
skogshushållning och i det senare alternativet föreslagna mindre stränga före- 
skrifter af sådan anledning torde få anses vara tillräckligt betryggande och 
leda till det åsyftade målet, finner Domänstyrelsen sig böra tillstyrka en i 
denna riktning gående lagstiftning, hvilken komme att ingripa först sedan 
genom undersökning utrönts att vanvård förelåge. 
Förslag till Förordning angående fideikommissegendomars skogar. 
ES: 
Å skog tillhörande fideikommissegendom må ej afverkning så bedrifvas, att skogskapi- 
talets fortfarande afkastningsförmåga äfventyras, 
Uppsikt öfver att så ej sker tillkommer vederbörande skogsvårdsstyrelse samt dess 
tjänstemän och tillsyningsmän. 
ZE 
Där skogsvårdsstyrelsen finner skälig anledning antaga, det fideikommissegendoms skog 
så vanvårdas, som i I 8 omförmäles, äger skogsvårdsstyrelsen att därom hos Konungens Be- 
fallningshafvande påkalla besiktning och undersökning. Konungens Befallningshafvande för- 
ordnar i anledning häraf öfverjägmästaren i distriktet eller annan statens ordinarie skogs- 
tjänsteman samt tvenne värderingsmän att med nödigt antal biträden å stället undersöka 
förhållandet. Befinnes därvid efter besiktning utan närmare undersökning, att öfverafverk- 
ning ej ägt rum, göres därom omedelbar anmälan hos Konungens Befallningshafvande, 
hvaremot, där anledning förefinnes, att öfverafverkning blifvit verkställd och ej synes mot- 
svaras af under senast förflutna fem år besparad skogsafkastning, synemännen efter besikt- 
