Skogslagsfrågan. 
Huru bör afverkning bedrifvas eller efter afverkningen med 
marken förfaras, att skogens återväxt ej uppenbarligen 
äfventyras? 
(Ur I 8 i Lag angående vård af enskildes skogar). 
il 
Inledande föredrag 
vid Föreningens för Skogsvård årsmöte den 8 april 1904 
af J. O. af Zellén. 
Då den som uppställt denna fråga på dagens program ej här är 
närvarande, ber jag att i största korthet få inleda frågan, och torde i 
anledning af hänvisningen till 1 $ af den nya skogslagen det tillåtas 
mig att vid frågans behandling yttra några ord om förhållanden, som 
med densamma äga ett visst sammanhang. För att skydda skogsinne- 
hafvarne för godtycklighet af lagens handhafvare och på det att dessa 
ej måtte inskrida förr än rent objektivt sedt »för alla dem som besitta 
något omdöme i förevarande afseende det är påtagligt att vanskötsel 
föreligger», har Riksdagen uppställt de minimala fordringarna på skogs- 
skötsel, som angifvas i I $ af skogslagen. Först »där hvar och en med 
sinne för det allmänna gärna skulle se lagens hand hejdande ingripa», 
skulle lagen tillämpas. Där vanskötsel är konstaterad, bör skogsvårds- 
styrelsen först söka träffa aftal med skogsinnehafvarne att vidtaga åt- 
gärder för återväxtens vederbörliga befordrande. Kan ej sådan öfver- 
enskommelse träffas eller ha aftalade åtgärder blifvit eftersatta, då till- 
kommer det skogsvårdsstyrelsen att vid domstol föra talan mot den 
försumlige. Genom domstolsförfarandet öppnas dörren för en lång- 
varig rättegång, och återväxten blir under tiden fortfarande försummad. 
Emellertid har lagen, som i allmänhet anses vara en ren återväxtlag, 
tvenne andra ganska effektiva utvägar för att bringa fram återväxt på 
den försumliges bekostnad och detta antagligen snabbare, än när rätte- 
gångens slut skall afvaktas. Den ena utvägen är, att hos domstolen 
utverka afverkningsförbud å hela den återstående skogen eller viss del 
af densamma eller af skog under vissa dimensioner eller slutligen af all 
skog, som ej erfordras för husbehof. Ett sådant afverkningsförbud går 
genast i verkställighet. Den andra utvägen är, att omedelbart efter 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift. 1904. 16 
