SKOGSLAGSFRÅGAN. 230 
slås en bestämd tid, inom hvilken skogens föryngring skall vara af- 
slutad, må vara med latitud efter markens beskaffenhet. Denna tid 
borde dessutom sättas kortare, där kalluggning ägt rum. Skogsinne- 
hafvarens åtgöranden komme tvifvelsutan att rättas efter sådana be- 
stämmelser, och det vore en fördel, om han på förhand därom hade klart 
besked. 
Såsom förut är anmärkt, lägger lagen ej hinder i vägen för något 
slags afverkningssätt. Trakthuggning eller blädning, ja rent af kal- 
Fig. 2. Kalmark, nära Iggesund i Hälsingland. Skogen afverkad för 8 år sedan 
Oo 7å a - 
Återväxt saknas helt och hållet. Borde hemfalla under skogslagens 1 8, om afverkningen 
gjorts efter 1904 års slut. 
huggning i huru stor utsträckning som helst, må ej anses utgöra bevis 
för vanvård. 
En hänsynslös utglesning af skogen, med påföljd att de kvarläm- 
nade träden hvarken äro dugliga att såsom fröträd främja återväxten 
eller för egen del äga utvecklingsmöjlighet, är emellertid att hänföra till 
det slags vanvård, då återväxten uppenbarligen äfventyras. Dar pågår 
ett rofhygge, för hvars fortsättande lagen velat sätta en gräns. En hän- 
synslös uthuggning af egyptiska sparrar, props och pappersmasseved bör 
således kunna förhindras. 
