DISKUSSION. 253 
olämplig mark och möjligen under för tallen ogynnsamma klimatiska förhål- 
landen. Genom förvända kulturmetoder äro en del tyska tallskogar allt utom 
mönstergilla, men just därigenom hafva vi fått lära, att det icke går an att 
använda dessa kulturmetoder. Att plantera exempelvis tvååriga tallplantor 
med Butlarsjärnet och därvid utan vidare klämma till jorden för att fylla 
planthålet har visat sig ödesdigert för tallskogens normala utveckling. Men 
sår man tallfrö i uppluckrade rutor, kan jag icke fatta, hvarför skogen skall 
blifva sämre, än om fröet fallit från kotten på fröträdet. 
Öfverjägmästaren  Tigerhielm. "Det har här framhållits, att stora och -vid- 
sträckta trakter förekomma af vårt land, hufvudsakligen inom Norrland, där 
kulturåtgärder skulle blifva för dyra att utföra. Så är ock förhållandet. Vi 
hafva för stora arealer att göra med. Man måste därför taga till godo såsom 
återväxt, hvad naturen själf alstrar. Bland trädslag, som på de stora, vid- 
sträckta trakterna uppkomma, är björken. Här har detta trädslag blifvit 
mycket förkättradt, men den som känner, hvilken uppgift detsamma har att 
fylla på så stora marker, skall snart komma på andra tankar. Björken utgör 
en moder för de barrträdsbestånd, som sedermera uppkomma. Den fyller 
denna mission genom att med sitt löf göda den mark, som genom brand 
eller på annat sätt blifvit förstörd. Under de många år, jag varit i Norrland, 
har jag varit 1 tillfälle att se, huru tallen och granen vuxit upp i björkryor 
och inom kort tagit dominerande ställning. Jag har haft att göra med stora 
trakter på kronoskogar, där man sökt kultivera och där man haft stora svå- 
righeter att få upp barrskog, men aldrig har jag främjat borttagandet af björk 
på hyggena, och i allmänhet har jag icke sett vacker gran i blandadt bestånd, , 
annat än då björk finnes med i ganska stor myckenhet. Björken är dock 
ett trädslag, som icke lämnar hög afkastning på andra trakter, än där man 
kan sälja ved. På sådana trakter, där man kan skicka den till andra orter 
och sälja den som ved, kan man ofta få bättre betaldt därför, än för barrskog. 
Jag har därför sällan funnit skäl att på något ställe missakta björken. 
"Hvad beträffar vanskligheten att få folk för kulturerna i våra norra orter, 
är det sant som öfverjägmästare Fredenberg framhöll, att det är svårt under 
den tid på våren, då kulturerna skola ske, enär folket då har annat att göra, 
men byråchefen af Zellén uttalade den riktiga åsikten i det fallet, att man 
kan använda folket till förberedande åtgärder på hösten, i synnerhet på våra 
stora brandfält. Det finnes icke något, som bättre befordrar återväxten där, 
än att söka uppluckra den jord, som finnes på brandfältet, så att askan 
blandar sig med det underliggande jordlagret. Detta kan man göra lika väl 
på hösten som någon annan tid. I de festa fall skall man knappast behöfva 
någon annan kulturåtgärd, om nämligen sådant arbete företages på våren eller 
hösten före inträffande fröår. Det är onödigt att kasta bort stora summor 
på inköp af frö, ty får man jorden blandad med askan efter branden, så är 
den fin, och sedermera drager vår Herre försorg om återväxten. 
Jägmästaren  Hollgren. Rörande björken vill jag framhålla, att när den 
infinner sig efter bokskog, bör den gynnas, helst om fröträd af bok finnes i 
närheten. 
Ofverjägmästaren Wallmo. Hvad beträffar byråchefen af Zelléns anmärk- 
ning, att det icke finnes någon skillnad mellan att stjälpa fröet ur handen 
och att låta det falla direkt från trädet på marken, så medger jag, att där- 
vidlag icke är stor skillnad, men vi måste komma ihåg, att det med konst 
