260 DISKUSSIAN. 
så repar den sig dock så småningom, och om man så fortsätter med gall- 
ringen, får man efter hand ut alen. 
Öfverjägmästaren Walblmo. Jag har behandlat alskogen just på det sätt, 
som direktör Holmerz omnämnt. Granen är ett mera skuggföredragande träd- 
slag än alen, hvadan, när man börjar gallra i den täta alskogen, granen 
lätteligen kan uppkomma under öfverbeståndet af al, som däremot icke till 
följd af sin egen beskuggning kan reproducera sig genom nya rotskott, 
hvarför granen till slut uttränger alen. 
Jägmästaren Gust. Gyllenhammar. Herr Wallmo yttrade i går, då det 
var fråga om skogslagen, att det skulle anses såsom fullständig besåning, om 
endast björkskog droges upp. Han yttrade på samma gång, att björkskog 
skulle vara så bra för kolning. Jag och många andra med mig hafva haft 
en motsatt erfarenhet i detta afseende. Det händer visserligen någon gång, 
att efter ett björkskogsuppslag kan uppkomma barrskog, men oftast blir det 
endast löfskog. Och skulle mötet såsom sin åsikt uttala, att ett björkskogs- 
uppslag skulle anses såsom återväxt, så skulle 2 $ i skogslagen vara så godt 
som förfelad. 
Jag ber att få uttala en protest mot denna åsikt, och jag hoppas, att 
flertalet af herrarne instämma häri. 
Öfverjägmästaren Wallmo. Hvad det beträffar att kola af björkved, så känner 
jag till, att då man på olämpligt sätt blandar björkved med barrved i kolmilan, 
så kunna olägenheter uppstå. När björk förekommer i afsevärd myckenhet, 
och man således kan taga enbar eller nästan enbar björk till milan, så är 
det lika lätt att kola af björkved som af god barrved, synnerligast om man 
låter björkveden ligga öfver, ty då björken blifvit något angripen, är den 
lättast att kola och lämnar de bästa kolen. Jag har skött stora skogar, som 
varit till stor del bevuxna med björk, och jag har sett, af hvilken ofantlig 
betydelse det är vid produktionen af träkol att hafva tillgång till snabbväxande 
björk. Enligt hvad jag har mig bekant finnes det järnbruk, hvilkas snart 
sagdt, hela existens berott på att de haft björkved att tillgå. 
Direktören Martin. Jag ber om ursäkt, att jag tager till ordet i den seg- 
slitna björkfrågan, men jag skulle vilja fråga herr Wallmo, om han tror, att 
målet för rationell skogshushållning är att uppdraga björk till kolning. Jag 
för min del tror, att det är bättre att uppdraga barrskog till gagnvirke och 
att inskränka kolningen till affall, till sådant, som icke duger till annat. Det 
vore emellertid ett dåligt mål för en rationell skogshushållning, om man för- 
sökte att draga upp björk till kolning. 
Öfverjägmästaren Wallmo. Jag har icke påstått, att målet för en rationell 
skogshushållning skulle vara att uppdraga björk till kolning, utan jag håller 
naturligtvis i detta afseende på barrskogen i och för timmerproduktion. Natur- 
ligtvis skall man sträfva efter att få träd af de värdefullaste slagen, dit tall 
och gran höra, men jag anser, att den skogsvårdsstyrelse är i sin lagliga rätt, 
hvilken såsom återväxt håller för god uppslag af björk å trakter, där björk 
kan användas eller har afsättning. 
