EA 
SKOGSVÄRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1004, H. 6—38. 
Om själfbesåningen i skogarna. 
Inledande föredrag wid Förepingens för Skogsvård årsmöte i Stockholm den 8 april 1904 
af C. A. Hollgren. 
För att fortplanta sitt släkte hafva, såsom fallet är med öfriga till 
växt- och djurriket hänförliga organismer, skogens träd kommit att blifva 
utrustade med särskilda organer, hos hvart och ett träd danade med 
speciell hänsyn till själfbevarelsens olika fordringar i ena eller andra 
afseendet. 
Så äro, som vi veta, fröen eller frukterna hos våra inhemska barrträd 
ytterst små, stora däremot hos eken och boken, och detta änskönt de 
träd, som ur dem framalstras, äga, fullt utvecklade, ungefär samma 
storlek; men till gengäld för denna ringhet i fröens storlek hos barr- 
träden hafva de fått en så mycket större mängd däraf. Ett enda sådant 
träd kan äga många tusen frön, under det att en ek eller bok med 
motsvarande kronstorlek blott bär åtskilliga hundraden. Fördenskull är 
också spridningsmöjligheten hos de förstnämnda träden, d. v. s. barrträ- 
den, vida öfverlägsen den hos de senare, någonting som bidragit till, att 
barrträden länge kunnat vara förhärskande på stora områden af jorden 
och allt fortfarande är det å vissa trakter å densamma. 
Men äfven en annan omständighet har härvidlag tillkommit, den 
nämligen, att dessa barrträds frön äga vinglika bihang, hvilka ytterligare 
underlättat deras spridning inom vwidsträckta områden, en fördel, som 
ekens och bokens frukter sakna. I stället har hos sistnämnda träd 
spridningens funktion till stor del öfvertagits af bevingade varelser inom 
djurvärlden, hvilka varelser hafva att kringföra dessa träds frukter till 
områden långt bortom moderträdets. Af den större eller mindre talrik- 
heten hos dessa varelser har således fröspridningens intensitet varit i 
afsevärd mån beroende. De nämnda djuren hafva dock många fiender 
och decimeras därför starkt, till följd hvaraf ock de träd, som de hafva 
att sprida, hämmas i sin framryckning. De med flyktredskap utrustade 
fröna hafva därför framför de andra ett företräde, som gör att de träd, 
hvarifrån de härstamma blifva mera gynnade i kampen för tillvaron. 
De behålla fortfarande terrängen å stora områden, änskönt de stå så 
lågt, på utvecklingens skala, att de kunna sägas vara i tur att gå ur 
2 
