270 C. A. HOLLGREN. 
Ja, till och med å de icke rationellt behandlade stora fällena har jag 
mången gång kunnat skönja en uppväxt af ungskog, som fullt ut kunnat 
i godhet mäta sig med den, som vid en rationell behandling af hyggena 
kunnat frambringas (jämför fig. 8). 
I afseende å dessa olika förhållanden framställer sig osökt till be- 
svarande den frågan, hvarpå bero då dessa åtskillnader? Att återväxt 
i ena fallet jämförelsevis lätt infinner sig och i det andra fallet alldeles 
icke, änskönt jag tycker mig hafva handlat efter bästa förstånd för 
åvägabringande af sådan. Stödjande oss på hvad vi förut härom anfört, 
kunna vi, under förutsättning att yttre störelser ej spelat in, formulera 
vårt svar på denna fråga sålunda: 
det fallna fröet och marken, där 
det" fallit, - hafva sej stkatemiksert 
naturenligt inbördes förhållande 
till hvarandra, ingendera har varit 
1 besittning af den kraft, som 
erfordrats för att väcka och vidare 
vidmakthålla den inom fröskalet 
slumrande jättefurans lif. 
Har man icke att göra med 
typisk tallmark, belägen inom 
tallens förnämsta växtzon i lan- 
det, eller med mark, som är 
blifven lämplig för själfsådden, 
och kan man icke erhålla frö- 
träd af sådan beskaffenhet, som 
vi härofvan framhållit, så torde 
SS 
det så godt först som sist vara 
Fig. 8. Rofhyege, där en rikt kottbärande nödvändigt att inte afvakta själf- 
tall kvarlämnats, emedan den varit svår att aptera. A Z 
Just sådana fula träd är det, som mången gång såddens resultat. Afven om detta 
räddat hyggen från att förblifva ständig kalmark. till äfventyrs skulle blifva nöjak- 
Torups sn., Halland. Fot. af förf. mars 1904. ; / å 
tigt, torde med hänsyn till att 
flera år förflyta mellan fröåren, erfordras så lång tid, att vi med vår 
rastlösa skogsafverkning skulle däraf vara mindre betjänta. I stället 
böra vi omedelbart gripa oss an med skogsodling af frö, hämtadt från 
typiska besåningsträd, eller med plantor efter sådant frö. Finner man 
sig kunna inskränka afverkningen i öfverensstämmelse med den föryng- 
ringstid skogen erfordrar, då kan måhända själfsåddens resultat däremot 
afvaktas. 
Måhända skall därvid kunna erinras, att vi på så sätt ej kunna på- 
räkna en härdig afkomma enligt den erkända regeln, att det frö, som 
