DISKUSSION. 325 
Åtminstone måste ytterligare två lektorer, den ene för undervisningen i de 
zoologiska, den andre för kemiska och fysikaliska disciplinerna tillsättas 
samt därjämte möjligen en lektor i författnings- eller lagkunskap. Säkerligen 
skulle det behöfvas. inalles fem lektorsbefattningar. Med den i förhållande 
till deras vetenskapliga utbredning ringa aflöning, som staten består lekto- 
rerne vid skogsinstitutet eller omkring 4,000 kronor, torde såsom aspiranter till 
dessa tjänster ej kunna påräknas verkligen skickliga vetenskapsmän som för 
framtiden skulle vilja slå sig ned på en ort, belägen fjärran från kulturens 
brännpunkter inom landet utan att äga synnerligen stora förhoppningar att 
vinna transport till annan befattning med högre aflöning. Isoleringen från 
kolleger inom de olika vetenskapsgrenarna och från hjälpkällorna för fortsatta 
studier, skulle inom ganska kort tid åstadkomma en ensidighet och ett dödande 
af det vetenskapliga intresset, som jämväl komme att hafva sitt starka inflytande 
på undervisningen. Helt visst skulle den åhörarekrets, som kurs efter kurs 
utbildades vid en läroanstalt, förlagd fjärran från det pulserande vetenskapliga 
lifvet och från beröringen med ledande männen inom facket, taga intryck 
häraf och därifrån utträda icke med blicken vänd förhoppningsfullt mot sin 
lifsgärning utan snarare slentrianmessigt utbildad efter de mer eller mindre 
trångbröstade dogmer, som blifvit meddelade af lärare, som undandragits och 
själfva undandragit sig kritikens skärseld. 
Öfverjägmästaren Wallmo; Vid bedömandet af frågan, huruvida skogs- 
institutet skall förläggas på landet eller i Stockholm, är det en sak, som jag 
anser vara absolut afgörande. Den ärade inledaren tycktes anse, att då det 
är fråga om teori och praktik, så skulle dessa båda saker kunna under de 
år, som äro anslagna till elevernas utbildning till den grad förenas, att, då 
eleverna äro mogna att utgå från skogsinstitutet, de hafva både teori och 
praktik klara för sig. Detta kan visserligen äga rum i fråga om en del 
grenar af hushållningen, såsom t. ex. mathushållningen. Om jag köper Hag- 
dahls kokbok och läser mig till, huru jag skall laga ärter och fläsk eller 
annan mat och samtidigt ute i köket låter teorin gå hand i hand med prak- 
tiken, så kan jag om en eller annan månad vara fullt färdig både i teorin 
och praktiken. Men helt annorlunda förhåller sig teorins och praktikens 
ställning till hvarandra 1 skogshushållningen. Där måste man till en början 
hufvudsakligen bygga på teoretiskt vetande samt sedan så småningom för- 
skaffa sig praktisk erfarenhet under ett långt lifs sträfvande. Det är nu 22 
år sedan jag själf utgick från skogsinstitutet, efter att där hafva inhämtat den 
teoretiska kunskap, som på den tiden stod till buds, men jag måste inför 
mig själf erkänna att jag under dessa 22 år endast kommit ett ganska kort 
stycke framåt på praktikens knaggliga väg. Om ytterligare 22 år har jag 
visserligen kommit en liten bit längre, men då är det också tid att gå i 
grafven. Jag vill härmed hafva sagdt, att vi ej beträffande skogsmannens 
första utbildning skola offra något af teorin för praktikens skull, ty därmed 
vinner man ingenting utan gör endast förlust, ty någon praktisk erfarenhet 
kan i alla händelser aldrig blifva tal om att erhålla vid ett skogsinstitut, hur 
långt ut i skogen man än lägger det. Jag anser således, att man bör tillse, 
att under de år, som äro anslagna till elevernas utbildning, man lägger an 
på att bibringa dem så mycken teori som möjligt, men samtidigt lagar, att 
man sätter dem i stånd att i praktiskt hänseende smälta teorin. Jag tror, 
att detta i hufvudsak varit tillgodosedt och att det kommer att tillgodoses, 
