DISKUSSION. SAT 
olika hållen, vid universitetet, vid den förberedande skogsskolan och vid in- 
stitutet. Jag ber att i afseende på denna sak få instämma i hvad herr Fors- 
sell yttrade. Jag vill emellertid ytterligare framhålla några svårigheter, som 
skulle åtfölja förläggningen af en del af undervisningen till Uppsala. Det 
skulle då finnas ett lektorat i skogsbotanik, samt extra anslag för lärare, som 
skötte undervisningen i zoologi, geologi och kemi. Nu hafva emellertid lek- 
torerna vid universiteten blifvit till största delen afskaffade. Det finnes så- 
dana i språken men icke i de naturvetenskapliga ämnena. Universitetets or- 
dinarie lärare komma att säga, att det icke ingår i deras skyldigheter att 
jämte upprätthållandet af deras respektive lärarebefattningar meddela under- 
visning åt skogseleverna. Men äfven om det nu skulle gå för sig, att bland 
universitetets lärarekrafter finna lämpliga personer för skogselevernas utbild- 
ning, så komme dessa lärare 1 allt fallt icke att vara i förbindelse med skogs- 
männen, och därvidlag får jag helt och hållet ställa mig på herr Nilssons 
ståndpunkt, då han talade om, huru nödvändigt umgänget med verkliga skogs- 
män är för oss lärare vid skogsinstitutet och huru välgörande tankeutbytet 
med dem verkar på oss. — Jag tror, att de naturvetenskapliga ämnena skulle 
blifva sämst tillgodosedda genom det af inledaren framställda förslaget. Jag 
tror ock, att denna undervisning skulle med mycket ringa intresse omfattas 
af de akademiska lärarne och synnerligast från deras sida, som mot en ringa 
ersättning skulle upprätthålla dessa lärarebefattningar. Om jag särskildt tar 
i betraktande mitt ämne, zoologi, speciellt jaktzoologi och skogsentomologi, 
så ingå dessa senare discipliner icke i den akademiska undervisningen. Och 
vill jag i sammanband härmed erinra om den tillbakaskjutna ställning, som 
skogsentomologien intar i vårt land. Vi hafva hufvudsakligen hämtat våra 
lärdomar från utlandet, och det är alldeles förvånande, hvad vi äro obekanta 
med förhållandena, sådana de gestalta sig hos oss och huru mycket vi lånat 
utifrån. Meningen vore väl att så småningom bringa denna vetenskap framåt, 
men detta sker icke därigenom, att man låter en lärare på extra stat vid 
universitetet läsa några timmar i veckan i ämnet. Han skulle komma i en 
obehaglig ställning till sina kolleger vid universitetet. Han idkade icke samma 
forskning som de. Han komme icke heller i kontakt med skogsmännen annat 
än genom exkursioner på sommaren samt komme således att intaga en myc- 
ket lös ställning. Jag anser emellertid, att denna sak tillräckligt framhållits 
af intendenten Forssell. Vidare vill jag emellertid påpeka, att då en elev 
vid skogsinstitutet såsom akademisk medborgare tillbringat ett år i Uppsala — 
eller kanske två år, ty det blefve där naturligtvis fria studier, så skulle han 
skickas till den förberedande skogsskolan och interneras i en kasern. Icke 
kunna väl herrarne tänka sig, att det är lämpligt, att sedan en person såsom 
fri akademisk medborgare studerat ett år i Upsala, han sedermera skulle 
komma under strängare förhållanden — man må nu kalla det kasernering 
eller internering, något sådant måste det alltid blifva, ty man kan icke sam- 
manföra femtio unga män, utan att man måste införa stränga bestämmelser. 
Jag ansluter mig helt och hållet till de talare, som i denna kasernering se 
en fara för förråande. Från inledarens sida framställdes något förrädiskt den 
frågan, om man märkt någon fara af den kasernering, som nu äger rum på 
Kloten och Omberg. Denna fråga är emellertid af så delikat art, att jag 
helt och hållet lämnar den åsido och icke söker svara därå. Hvad beträffar 
faran af en kasernering, så har man emellertid därom erfarenhet från många 
