SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1904. H. 6—S8. 
Om flottningsafgäldernas beräknande i de 
Norrländska flottlederna. 
I. Inledande föredrag 
vid Föreningens för skogsvård årsmöte i Stockholm den 9 april 1904. 
Af Vilh. Ålund. 
"Det torde vara allmänt bekant att afsättningsförhållandena för trä- 
varor i Norrland te sig på ett helt annat sätt än i Södra Sverige. 
I Norrland är afsättningen af virke uppe i landet till följd af be- 
folkningens gleshet, saknaden af industriella anläggningar i nämnvärd 
grad, järnvägarnas fåtalighet m. m. ytterst begränsad, och måste därför 
så godt som hela skogarnas afkastning på de talrika vattendragen fram- 
forslas till kusten, hvarifrån sedermera efter förädling virket exporteras 
till de olika afsättningsorterna hufvudsakligen utom landet. 
För flottningens bedrifvande, som sker strax efter islossningen er- 
fordras i allmänhet rätt kostsamma byggnader, hvaribland dammarna för 
reglering af och uppsamling af vattnet spela största rollen. Dessutom 
måste i svårare forsar vidtomfattande sprängnings- och rensningsarbeten 
företagas, och där vattendragen framrinna långsammare och stränderna 
äro låga, måste bomledningar anbringas för att skydda slåtterlägenheter. 
Hvarje i en allmän flottled nedlagd virkessortiment måste vara märkt 
med ägarens märke, och då virket nedkommit till älfmynningen, utsor- 
teras detsamma till de olika ägarne. 
Då sågverksindustrien ännu låg i sin linda voro Norrlands vatten- 
drag till större delen oanvändbara för flottning, och till följd däraf voro 
äfven skogarna — i brist på afsättning för afkastningen — så godt 
som värdelösa. 
Staten bortskänkte på denna tid vidsträckta skogsområden åt en- 
skilda under namn af privilegie- och rekognitionsskogar, i akt och mening 
att få till stånd en utveckling inom såg- och järnverksindustrierna. 
Då samtidigt under dåvarande förhållanden enskilda skogar kunde 
inköpas för mycket låga priser, uppstod en hel del bolag, som förvärf- 
vade sig betydande skogsarealer eller rättigheter till afverkning. 
