348 VILH. ÅLUND. 
vida genom tillsläppning af småvirke och flottningskostnadens beräk- 
nande per verklig kubikmassa flottningskostnaden för timret härigenom 
skulle fördyras, och har det faktiska resultatet blifvit, att genom tillämp- 
ning af detta system flottningskostnaden för sågtimmer tvärt om kommit 
att falla. 
Det var ju äfven antagligt, att resultatet skulle utfalla så, ty ju 
större virkesmassa, som, intill en viss maximigräns, framflottas i ett 
vattendrag desto mindre måste administrations-, amorterings- och en hel 
del andra konstanta kostnader blifva per massenhet räknadt. 
En annan anmärkning som riktats mot systemet är, att kostnadernas 
fördelning på de olika dimensionerna inom sågtimmerkategorin ej skulle 
blifva rättvist fördelade, enär 8—10 tums timmer skulle vara lätta att 
flotta, ehuru de det oaktadt enligt systemet skulle få betala rätt stora 
kostnader på grund af hög kubikmassa. Detta påstående är ju visser- 
ligen icke på något sätt genom undersökningar konstateradt, men om så 
äfven skulle vara förhållandet äger ju denna omständighet ingen praktisk 
betydelse, ty beräkningen är ju lika för alla, och alla de flottande hafva 
ju ungefär samma proportion af olika virkessortiment. 
Fäster. man sig åter vid skogsägarnes förhållande till denna fråga 
— hvilket otvifvelaktigt är det riktiga — är ju gifvet att i stort medel- 
tal hvarje har skogsmark producerar liknande dimensioner. Den, som 
köper timmer af kronan eller annan skogsägare, afräknar gifvetvis på 
inköpssumman den kostnad, som afgår för flottningen. Om en skogs- 
ägare säljer endast groft virke, blifver det afdrag, som då göres af köpa- 
ren större än om allt virke i en flottled debiterades till exempel per 
styck, men säljer han däremot smärre virkessortiment, blifver afdraget 
så mycket mindre. Äfven har man påstått, att genom kubikberäknings- 
systemets införande skulle faran för skogssköfling blifva stor, enär ända 
till de minsta virkesdimensioner af växtlig skog skulle kunna uttagas 
ur skogarna. 
Denna anmärkning har äfven framkastats utan tillräcklig eftertanke. 
Förhållandet är nämligen, att skog med breda årsringar inom kort sjunker 
i vattendraget, och det har till och med visat sig att gallringsvirke har 
ganska lätt för att sjunka, ehuru på dylikt virke endast de inre års- 
ringarna äro breda, under det att de yttre årsringarna 'till följd af det 
trånga utrymme, hvari skogen stått, äro ytterst smala. 
Då nu dessutom återväxtlagen träder i kraft, kan en skogsägare 
icke finna med sin fördel förenligt att nedhugga växande skog, enär 
han tvingas utgifva dryga summor för åstadkommande af återväxt. 
För öfrigt har ju lagstiftningen andra medel i sin hand att förhindra 
sköfling af ungskog. 
