302 MEDDELANDEN. 
Form för samarbete mellan landets skogsvårdsföreningar. 
Byråchefen af Zellen: Styrelsen för Föreningen för skogsvård har enligt 
uppdrag vid fjolårets sammanträde sökt åstadkomma samarbete mellan landets 
öfriga skogsvårdsföreningar. Vid ett af styrelsen till den 23 nästlidna no- 
vember utlyst möte infunno sig ombud för åtskilliga föreningar. Ett af sty- 
relsen upprättadt förslag till form för samarbetet (se tidskriften n:r 9 0. 10 
1003) vann dock ej gillande, utan godkände ombuden ett af delegerade för 
Föreningen för skogsvård i Norrland utarbetadt sådant. -— Föreningen för skogs- 
vård i Norrland har emellertid sedermera icke godkänt sistnämnda förslag 
utan uppställt ett annat, som går ut på, att dess medlemmar för. 50 öre skulle 
erhålla en tillämnad mindre tidskrift, som skulle utgifvas af Föreningen för 
skogsvård, och att därjämte samtliga dess medlemmar jämväl blefve medlem- 
mar af vår förening. Öfriga föreningar i landsorten ha med undantag at Ale 
härads skogsodlingsförening icke låtit sig afhöra, sannolikt af anledning att 
tiden för deras årsmöten ännu ej inträffat. 
Jag får med anledning af dessa förhållanden hemställa, att behandlingen 
af frågan om samarbetat mellan landets skogsvårdsföreningar måtte uppskjutas 
till nästkommande årssammanträde, på det att frågan må hinna mogna och 
svar ingå från samtliga föreningar i landsorten. 
Öfverjägmästaren Tigerhielm: Man kan icke precis säga, att Föreningen 
för skogsvård i Norrland afslagit den framställning, som gjordes vid mötet i 
Bräcke, utan den har upptagit såsom sitt förslag det sista alternativet i För- 
eningens för skogsvård förslag till samarbete, men jag för min del får säga, 
att detta sista moment, som Föreningen för skogsvård i Norrland antog i 
Bräcke, icke är någon tillstymmelse till samarbete, och det förslaget är enligt 
min åsikt fullkomligt förkastligt. Frågan tror jag kom fram väl hastigt vid 
ett sammanträde, då större delen af de ledamöter, som deltogo i detsamma, 
voro nya och icke varit i tillfälle att pröfva och granska det förslag, som 
upprättats af dess styrelse, så att styrelsen kom vid detta tillfälle i minoritet. 
Emellertid föreställer jag mig, att frågan om samarbete är af så stor vikt, att 
vi måste bjuda till att äfven vår förening kan komma med något acceptabelt 
förslag. Bland motiven för en mindte god förutsättning för samarbete med 
denna förening har anförts ett skäl, som är så att säga ett styft erkännande 
för den nya föreningens verksamhet. Det har uttalats en farhåga för att vår 
förening skulle komma att upphöra såsom själfständig och sammansluta sig 
till Föreningen för skogsvård. Det var många, som uttalade den åsikten, 
och det fanns dessutom ett annat skäl och det var det, att vederbörande 
voro rädda för att vår tidskrift skulle blifva utsatt för kanske närgången kri- 
tik. Jag för min del får säga, att det finns ingenting nyttigare än då me- 
ningarna brytas och då en ingående kritik sker öfver de spörsmål och för- 
slag, som kommit fram från ett eller annat håll, ty just därigenom kan man 
tänka, att det bästa kommer fram. Sålunda förstår jag icke denna rädsla för 
gensagor, tvärtom, jag tycker att vi i vår förening borde vara tacksamma där- 
för. Hvad som förvånat mig ofantligt är, att föreningen icke gick med på 
det förslag styrelsen framlagdt, på grund af den ekonomiska sidan af saken. 
Hade detta förslag antagits, så hade vi fått publikationen för året för ett 
mycket billigare pris. 
