NOTISER. SY 
vårdsafgifter, redan vid ingången af samma år hölles tillgänglig för skogsvårdssty- 
relserna. Beträffande de åtgärder, som borde vidtagas för att främja skogsvården, 
utbyttes åsikter. I allmänhet syntes göra sig gällande den meningen, att lagens 
tillämpning för landets sydligare delar borde gå ut på mera att söka befordra sko- 
gens återväxt genom skogsodling, än att ingripa för att hämma en förödande af- 
verkning, hvaremot för de nordligare trakterna vore nödvändig en mer restriktiv 
lagtolkning, så att skogens återställande genom själfsådd ej äfventyrades till följd 
af att afverkningen bedrefves på ett hänsynslöst sätt. 
Efter afgörandet af en del mindre frågor afslutades mötet, därvid uttalades 
den förhoppning, att under hvarje treårsperiod dylika möten måtte sammankallas 
för utbyte af erfarenheter och öfverläggning om för skogsvårdsstyrelserna gemen- 
samma angelägenheter. 
OM KOLNING AF BARRVED. Vid Jernkontorets tekniska diskussionsmöte 
den 2 innevarande juni behandlades bland annat en för vår skogsindustri mycket 
viktig fråga, nämligen kolning af barrved. 
Inledaren, ing. Hilding Bergström, redogjorde i sitt intressanta och med stort in- 
tresse åhörda föredrag först för ugns- och retortkolningsteknikens utveckling i Sve- 
rige. Denna har i Sverige varit vacklande. Den ena ugnstypen har aflöst den an- 
dra, visat sig mindre konkurrenskraftig och så i allmänhet återlämnat sin roll åt 
milan. Omkring 8 2 af det för våra järnverk erforderliga träkolet framställas f. n. 
i ugnar eller retorter, det öfriga i mila. Detta är ju mycket belysande, i det att 
det gifver ett begrepp om, hvilken obetydlig roll ugnskolningen spelat och spelar 
för den svenska träkolningsindustrien. 
I utlandet däremot har tekniken hunnit stadga sig och industrien gjorts vinst- 
bringande, ehuru våra svenska ugnskonstruktioner stå framför utlandets. 
Orsaken till en dylik framgång på detta område är att hänföra till den roll, 
utbytet af biprodukter härvid spelar.  Råmaterialets beskaffenhet är nämligen be- 
stämmande för utbytet af biprodukter, och det är genom ett rationellt tillvaratagande 
af dessa, som industrien kunnat göras verkligt vinstbringande. I utlandet begagnas 
nästan uteslutande löfved vid kolning, under det att i Sverige i stort sedt endast 
barrved användes. Biprodukterna från löfved äro af betydligt större värde än de 
från barrved. Så angafs, att värdet å biprodukter från löfved var nära dubbelt så 
stort som det från lufttorkad, finare gallringsved af tall; förhållandet mellan dessa 
värden varierar dock, enär detta är beroende af hvad sorts barrved, som användes 
för torrdestillation. 
Hufvudorsaken till den framskjutna ställning, utlandet intager med afseende 
på ugnskolningstekniken är således tydligen den, att destillation af löfved lämnar 
ett ekonomiskt gynnsammare utbyte än det, som erhålles vid kolning af barrved. 
I den redogörelse för nu använda kolugnar, som talaren lämnade, särskiljdes 
mellan ugnar med direkt och indirekt värmetillförsel. Bland ugnar med direkt 
värmetillförsel beskrefs den Ottelinska, Boxholms- och Boviks- samt Ljungbergska 
ugnen, och under de med direkt värmetillförsel, Carbougnar, rörugnar och Grön- 
dalska ugnen. Härtill fogades en del resultat af profkolningar m. m. samt analyser 
å erhållna produkter. 
Kolning under fast betäckning bedrifves antingen med direkt värmetillförsel, 
Schwartz' princip, eller indirekt värmetillförsel, retorter, rörugnar. 
Af den ursprungliga Schwartzska ugnen användes f. n, olika modifikationer, 
nämligen Ottelinska och Ljungbergska ugnen, ugnarne vid Moviken och Boxholm. 
Den Ottelinska ugnen kan emellertid anses som den mest ändamålsenligaste ugnen 
