372 NOTISER. 
enligt Schwartz princip, då intet afseende fästes vid biprodukternas tillvaratagande, 
men afvika dessa ugnar i öfrigt föga från hvarandra. 
Den Ljungbergska ugnen utmärker sig för stor produktionsförmåga, hvilket 
har sin grund dels i högt uppdrifna mekaniska anordningar dels i det använda 
släckningssättet. Detta släckningssätt inverkar dock menligt såvål på ugnens be- 
stånd som på kolens kvalitet. 
Redan på grund af kolningens gång i milor och i Schwartzska ugnar kan 
den slutsatsen dragas, att en väl skört mila lämnar lika högt utbyte af träkol som 
en Schwartzsk ugn, då eldningsveden inberäknas. Användes eldningsved af samma 
slag som kolveden, så kan man dock säga, att, där en skicklig milkolarestam fin- 
nes, dessa ugnar erbjuda den egentliga fördelen framför milor, att arbetskostna- 
derna blifva mindre. När man icke afser tillvaratagandet af biprodukterna, är denna 
fördel emellertid ej af väsentlig betydelse, där dugliga milkolare finnas att tillgå. 
Användes däremot sågspån o. d. som eldningsved, så lämnar dessa ugnar ett 
ekonomiskt större utbyte än väl skötta milor. Såsom milkolningen i allmänhet 
skötes, lämnar den emellertid ett afsevärdt mindre utbyte af kol än ugnar; dess- 
utom erhålles vid ugnskolning renare kol och mindre afstybbning. 
Vid ugnar, där förbränningsprodukterna gå direkt in i kolningsrummet, blir 
naturligtvis kolutbytet mindre än vid retorter och ugnar, där luft ej inkommer, hvil- 
ket äfven bestyrkes af från praktiken hämtade resultat. Utbytet af biprodukter 
blir äfven mindre för ugnar med direkt värmetillförsel och är detta äfven beroende 
på sättet för ugnarnes eldning. Icke blott biprodukternas kvantitet utan äfven dess 
kvalitet blir lidande, när rökgaserna ledas direkt på veden. 
Använd eldningsved vid en Carbougn är ungefär dubbelt så stor som vid en 
Schwartzsk ugn, när mängden af eldningsved hänföres till kolningsveden. Men 
vid en Schwartzsk ugn däremot förbrinner dessutom en del af kolet, biprodukterna 
och den okondenserbara gasen, vid en Carbougn endast den okondenserbara gasen. 
Då biprodukterna som handelsvaror representera ett högre värde än som 
bränsle, så spelar en ökad bränsleåtgång ej så stor roll som en minskning i kol- 
utbyte och ett försämradt utbyte af kolved, i synnerhet där, hvarest t. ex. sågspån 
o. d. kan användas som bränsle. 
Det är tydligt, att den enda verkligt väsentliga förbättringen af kolningsappara- 
ten är införandet af anordningar, som möjliggöra en kontinuerlig kolning. En dy- 
lik ugn är den Gröndalska. Den utgöres af en retort och är en utveckling och 
förbättring af de i Amerika använda vagnugnarne samt bör därför lämna minst 
samma utbyte som dessa. Att tjärans kvalitet med bibehållande af nuvarande sättet 
för uttag af destillationsprodukterna och eldning blir underlägsen den från carbo- 
och rörugnar, synes antagligt. 
Något definitivt omdöme om den Gröndalska ugnen kan man, på grund af 
den korta tid den varit i gång, gifvetvis icke bilda sig, men den kan emellertid 
redan uppvisa resultat, hvilka äro bättre eller åtminstone fullt jämförliga med. de 
från andra nu använda ugnar. 
För att kunna bilda sig ett säkert omdöme om en ugn fordras, att den varit 
i bruk en längre tid, och de flesta ugnar, som f. n. användas, hafva först tillkom- 
mit på senare tider. Kännedomen om t. ex. Carboretortens varaktighet saknas, 
och denna spelar ju en viktig roll för en dylik ugns ekonomi. 
I Sverige äro vi, som nämnts, för kolning hänvisade till barrved, hvilken läm- 
nar ett sämre ekonomiskt utbyte än löfved. Som kolning i ugn hitintills bedrifvits 
hos oss hafva biprodukterna alls icke eller blott delvis tillvaratagits. Ett ekono- 
