HVEM SKALL BEKOSTA ARBETSFÖRMÄN. 383 
vara, att skogsägaren utgör denna kostnad, men praxis är icke alltid 
detsamma som lag och rätt. Det kan gifvas sannolika skäl till två 
svar på denna sista fråga. 
I allmänhet väntade man knappast, att dessa förrättningar skulle 
draga så dryga handtlangningkostnader, som för närvarande är fallet, 
ty af 8 3 i den ursprungliga förordningen 1874 liksom i senaste för- 
ordningen den 24 Juli 1903 framgår tydligt, att man antagit, det för- 
rättningsmannen ej nödvändigt eller kanske ens i regel behöfver stämpla 
undermåliga träd på rot, utan kan han omedelbart gifva tillstånd till 
deras afverkning; dock heter det, att träd af viss groflek »ej må afföras, 
innan det genom förrättningsmannens försorg blifvit med kronomärke 
stämpladt.» 
Förrättningsmannen kan således gifva tillstånd, att virket får af- 
verkas och läggas i hopar, hvarefter det stämplas, och under sådana 
förhållanden fordras ju ringa om ens någon handtlangning. 
Förutom mycket annat, som blifvit brukligt vid dessa förrättningar, 
har det emellertid blifvit vanligt, att träden stämplas på rot, och detta 
med rätta, ty det är väl mera undantagsvis, som uttagandet af under- 
målig skog är en så enkel och lätt kontrollerad åtgärd, att förrättnings- 
mannen vill öfverlåta den till skogsägaren. Af formulär till protokoll 
vid dessa utsyningsförrättningar (n:r 30 R. F.) framgår ock, att Kungl. 
Domänstyrelsen antagit, att stämpling i regel skulle ske före trädens 
afverkning, och då blir handtlangningskostnaden en betydande faktor. 
Nu kan man aå ena sidan säga, att det faller af sig själft, då revir- 
förvaltaren ej disponerar handtlangningsmedel till stämpling af under- 
målig skog, att det icke är meningen, att förrättningsmannen skall själf 
gå med yxan i hand, i hvilket fall nog blott ett fåtal skulle hinna få 
någon utstämpling, utan att skogsägaren här som vid utsyning å skogar 
med inskränkt dispositionsrätt är handtlangningsskyldig, samt att jäg- 
mästaren äfven med stöd af punkt 81 i R. F. kan för arbetets påskyn- 
dande använda 4 å 6 yxor, i hvilket fall arbetsförmän äro nödvändiga. 
Häremot kan dock invändas, att det förhåller sig annorlunda med 
stämpling å lappmarkshemman m. fl. skogar, ty det är särskildt stad- 
gadt om handtlangningsskyldighet vid dessa förrättningar i $ 56 af 1894 
ars skogsordning, hvarför frånvaron af dylik bestämmelse i förordnin- 
garna ang. undermålig skog 1874, 1882, 1888 och 1903 är så mycket 
mer betydelsefull. Man behöfver för öfrigt icke onödigt pressa orden 
i förordningen för att se, att det i 8 4 står fullt tydligt, att skogsägaren 
blott är skyldig vidkännas kostnad till förrättningsmannen och icke ens 
denna kostnad, då stämpling sker enligt af Kungl. Domänstyrelsen 
fastställd hushållningsplan. 
