400 SOMMAREXKURSIONEN TILL SKÅNE OCN BORNHOLM. 
många träd måst borthuggas till följd af angrepp af den för denna tall 
mycket ödeläggande svampen Peridermium Strobi. Äfven sågos stora trakter 
med förkulturer af tall — oftast ful att skåda — lärk och weymouths- 
tall. Lärken såg ej heller mycket lofvande ut, medan weymouthstallen 
växte bra. 
Förkulturerna utföras på I1,3X2 m. radförband, och är meningen 
att vid 25—30 års ålder kunna inplantera silfvergran. Weymouths- 
tallen, som äfven väl går till å syrlig ljungmark, användes hellre till förkultur 
än vanliga tallen. Den sistnämnda angripes här på Bornholm t. o. m. mera 
än den förra af svampar och insekter. Weymouthstallen har dessutom det 
företrädet, att småvirke af densamma kan afsättas till goda pris för använd- 
ning till proppar i ölkaggar och tunnor. Så mycket som producerats har 
funnit användning till dylikt ändamål. 
Som kulturmetod användes plantering af en eller flera (allt efter åldern) 
plantor i gräfda större gropar, hvarvid kulturkostnaden med plantmaterialet 
kan springa upp ända till 100 å 120 kr. per har. — Äfven har man lyc- 
kats väl med förkultur af weymouthstall på 4 m. kvadratförband med 3! 
plantor, som vid 10 år (sex år efter kulturen) varit 1,6 m. höga och re- 
dan då kunnat gifva skydd åt inplanterade silfvergranar. Allt mera börjar 
man dock anse äfven björken såsom ett förträffligt trädslag till förkulturer. 
— Vi svenskar häpna onekligen öfver de stora kulturkostnaderna i Danmark, 
men särskildt då de nedläggas på ett snart utdömdt förkulturbestånd, som 
nog borde kunna erhållas för mycket mindre utgifter. 
Exkursionsmedlemmarne företogo sedan en promenad (n:o 3 å kartan) 
öfver de stora, nyanlagda ekkulturerna å ljungmark, som möjligen för längre 
tid sedan varit bevuxen med skogar af ek och annbok. Marken var rätt 
tufvig, och man kunde tydligt se, att om vintern måtte stå vatten i hålorna. 
Vid kulturen hade först ljungen afsvedts i juni, hvarefter hela arealen blifvit 
plöjd under sommarens lopp. Frösådden ägde rum i början af maj, hvar- 
vid björkfrö bredsåddes öfver hela arealen och ekollon i med den s. k. 
korsriven (se fig. 16) uppluckrade gropar på 3 x3 fots förband. Till ut- 
säde: användes: 4 hl. ollon och 40/ kg: björkfrö per har fö Plöjnmeen 
kostade 80 kr. per har, sådden 30 kr; och ollönens värde varse rka, 
hvadan hela kulturkostnaden ej kan beräknas under 160—170 kr. per har. 
Plöjningsarbetet utföres i allmänhet af skovfogden med egna hästar. En del 
af de vidsträckta ekkulturerna voro äfven uppdragna genom plantering. Man 
hade dessutom försökt plantera eken i gräfda hålor i ljungen utan föregå- 
ende plöjning, och då resultat häraf ej blifvit sämre, komme man framdeles 
att öfvergifva den kostsamma plöjningen. Dessa ekkulturer äro dock ej att 
enligt dansk mening anse för idealet, då relativt liten ollonmängd kommit 
till användning. Vid skogsodlingar å Sjelland åtgå t. ex. 7—8 hl. ollon 
per har, men där lönar det sig ock bättre med så stor ollonmängd, då 
ekarna vid 10—12 år kunna hafva en längd af 4—35 meter. 
! Vid betecknande af plantornas ålder användes här det i Danmark brukliga praktiska 
sättet, i det åldern angifves medelst ett bråk, där täljaren betecknar det antal år, som plan- 
torna stått i frösängen (såsom oomskolade), och nämnaren åter det antal år, under hvilket 
plantorna stått omskolade i plantskolan. Summan af täljaren och nämnaren blir då plan- 
tornas ålder (se vidare tidskr. Skogsvännen 1902, h. 3, sid. 86—387). 
