412 I FLOTTNINGSFRÅGAN. 
I flottningsfrågan. 
(Insändt.) 
Vid Föreningens för Skogsvård senaste årssammanträde diskuterades bl. a. 
flottningsfrågan, som det syntes framgå af diskussionen, i afsikt att utreda möj- 
ligheten för utnyttjande af eljest värdelös skog, och ansågs detta böra kunna 
åstadkommas genom ändrade villkor för flottningen 1 den riktningen, att 
lättnader bereddes, ja i vissa fall omöjligheterna, som nu finnas, undan- 
rödjes för flottning af mindre virkesdimensioner. 
Att mindre virkesdimensioner på så sätt skulle komma till gagn, om 
det kunde beredas möjligheter att flotta fram dem på vattendragen, kan ej 
förnekas, men man får härvid ej förbise, att de fördelar, som detta skulle 
medföra, äfven åtföljes af olägenheter. Så t. ex. är en olägenhet härvid, att 
småvirket har så lätt för att sjunka. Detta har, hvad vattendragen beträffar, 
till följd, att dessa uppgrundas, att flottningen af det gröfre virket därigenom 
försvåras, att faran för öfversvämningar ökas, och att marker försumpas. 
Men småvirkets sjunkning medför äfven andra menliga följder, som sy- 
nas kunna vara af ännu större betydelse. Sålunda medför sjunkningen dels 
en förlust i virke och dels den ekonomiska förlust, som uppkommer där- 
igenom, att äfven på detta virke arbetskostnader offrats, som med hela sitt 
belopp fördyrar, hvad man lyckas få fram, och gör förlusten genom det 
siunkna med detta belopp större än om virket fått förfaras, där det fanns i skogen 
Sådana små virkesdimensioner, som här afses, hafva icke heller så högt 
värde, att de ens till någon del kunna tillvaratagas, om de ligga aflägset 
från vattendragen. Till och med på de platser, där de kunna tillgodo- 
göras, måste ändock så betydliga mängder affall i de minsta stamdimensio- 
nerna, i kvistar och i stubbar kvarlämnas — bl. a. sådant som i åter- 
växtens intresse borde borttagas — att det resultat man når genom en 
utsträckt flottning måste förefalla ringa, jämfördt med hvad som vore att 
önska och som i stor skala vid några värmländska järnbruk redan vunnits, 
nämligen allt affallets tillgodogörande. 
Hvarje skogsman, som praktiskt handhaft afverkningar, vet, i huru hög 
grad afverkningsarbetet fördyras, om bestånden äro glesa, emot om virket 
finnes i större mängd på liten areal. Af denna orsak kommer ett tillgodo- 
görande af det virke, som skulle kunna flottas, att i hög grad försvåra ett 
ekonomiskt tillgodogörande af det öfriga affallet på samma plats, hvilket 
dock i många fall torde utgöra största vedmängden. 
Man kan ej som ofvan nämnts förneka, att ofta, äfven när skogsaffallet 
endast kan tillgodogöras för bränsleändamål, helst på den ståndpunkt kol- 
ningsfrågan ännu står, en utsträckt möjlighet att flotta mindre dimensioner 
skulle vara till väsentligt gagn, men man kan icke heller af anförda skäl 
anse, att frågan om skogsaffallets tillgodogörande därmed ens närmelsevis är 
löst. I frågans nuvarande läge synes en fullt tillfredsställande lösning en- 
dast kunna vinnas genom att så nära den ursprungliga växtplatsen som 
möjligt genom torrdestillation omvandla bränslet i transportbäriga och kon- 
centrerade former och därigenom med ens nedsätta transportkostnaderna till 
ett minimum, just de kostnader, som i allmänhet lägga största hindret i vägen 
för affallets tillvaratagande med ekonomisk fördel. Endast på detta sätt kan 
allt tänkas bli tillgodogjordt, och ju fullständigare vi kunna tillvarataga af- 
