SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1904, H. IO—11. 
Om konservering och uppstoppning af 
fågelskinn. 
Af John Lindner. 
Framlidne konservatorn vid naturhistoriska riksmuseum i Stockholm 
W. Meves ansåg, att Sverige var det land, där man i allmänhet bäst 
kände till fågeluppstoppning. Det är ju möjligt, att så är förhållandet, 
men det är ändock bra sällan, man här träffar personer med kännedom 
om denna konst. Detta beror nog till stor del på vår knapphändiga, 
gammalmodiga och dessutom föga kända litteratur härom. Pojkar ha 
ofta intresse för fågeluppstoppning och vilja gärna lära sig huru den 
sker, men i brist på läromästare och lämplig litteratur måste man 
stanna vid blotta önskningarna, ty själf utan någon undervisning kommer 
man knappast till något resultat härutinnan. Men äfven om beskrifningen 
är aldrig så god, så lyckas det dock icke genast att hvarken kunna flå 
eller än mindre att uppstoppa en fågel som sig bör. Efter några försök 
och med någon händighet samt med icke svikande tålamod torde vid 
afflåendet af skinnet icke möta några svårigheter. Själfva uppstoppningen 
däremot är svårare och fordrar framför allt kännedom om de olika 
fågelarternas kroppsställningar; en konservator måste studera fåglarna i 
naturen. För vetenskapligt ändamål behöfva fåglarna emellertid icke 
uppstoppas; man kan godt nöja sig med endast skinnets konservering, 
hvilket till och med är bättre än om det vore illa uppstoppadt. Om 
kunskapen härom vore litet allmännare, kunde många mer eller mindre 
sällsynta skjutna fåglar räddas undan förstörelse till fromma för känne- 
domen om vårt lands fågelvärld, hvilken kännedom i hvad angår Lapp- 
marken lämnar mycket öfrigt att önska. Härmed vilja vi icke uppmuntra 
till dödande af fåglar, utan endast framhålla att de fåglar, som, vanligen 
på grund af människans okynne eller begär att döda, mindre ofta på 
grund af allvarlig vetgirighet, skjutas, böra konserveras för att dels 
tjäna som prydnad, dels ock, hvad bättre är, som undervisningsmateriel. 
Icke skall man skjuta en vacker, kanske nyttig fågel för att i nästa 
ögonblick utan vidare kasta bort den. Ett sådant förfarande är ett brott. 
