444 JOHN LINDNER. 
Det arseniksyrade kalit och tvålen upplösas i det heta vattnet, 
bolus tillsättes så småningom och sist kamferspriten. Om salfvan skulle 
med tiden torka, förtunnas den med vatten. 
Med fördel användes en blandning af lika delar lösning af arsenik- 
syradt natron i vatten samt sprit, eller ännu enklare i vatten löst 
arseniksyrlighet (i dagligt tal kallad arsenik). 
Utvändigt till fötter, näbbar och fjädrar användas ofvannämnda 
lösningar så utspädda, att de ej förorsaka några fläckar. 
Då emellertid arseniken är ett farligt gift, bör man i många fall 
hellre använda något annat konserveringsmedel, ehuru fåglarna häri- 
genom kanske icke blifva så väl preparerade mot insekter, såvida de 
icke hvarje år på våren till det yttre ånyo konserveras, hvilket för 
säkerhets skull äfven bör ske å fåglar konserverade med arsenik. 
En lämplig sammansättning utan arsenik är: 
4 delar pulveriserad alun, 
SN D hvit bolus, 
4 >» kamfersprit med däri löst aloé, 
5 » flytande lysol, 
5 » liquid naftalinkamfer, 
Sur Ben An, 
samt varmt vatten för bättre blandnings skull, hvilken icke sker 
förrän efter mycket arbete. 
Till den utvändiga ofvan omnämnda konserveringen användes: 
5 delar liquid naftalinkamfer, 
2 SC benzn, 
2 2» kamfersprit, 
1 del sublimatlösning (1 : 200). 
Omskakas före begagnandet. (Är eldfarligt på grund af benzinen.) 
För öfrigt, och då man ej har alla ofvannämnda ingredienser att 
tillgå, kan man använda blandningar af följande ämnen, hvilka äro 
lätta att anskaffa: alun, salt, naftalinkamfer, sprit (brännvin), kamfersprit, 
lysol, kreolin, karbolsyra, benzin, sublimatlösning (sådan som användes 
för sår), terpentin, tobakssaft jämte diverse starkt luktande ämnen. 
