456 DE ÖSTERRIKISKE SKOGSMÄNNENS STUDIERESA I SVERIGE. 
ken. Han ansåg däremot boken lämpligare som underväxt, hvilket trädslag ock nu 
därtill användes. Vidare fästes uppmärksamheten på den höga afkastningen af 
gran och silfvergransbestånden å Omberg samt på det 45-åriga planterade bok- 
beståndet vid Stocklycke. Radplanteringar af tall och gran förkastades alldeles. 
Någonting jämförligt med själfsådderna af tall vid Älfkarleö hade talaren 
ingenstädes sett (lifliga instämmanden) och lyckönskade till resultatet. Refe- 
renten var förvånad öfver de glesa bestånden å Älfdalens kronopark å he- 
darna 500—600 m. öfver hafvet, hvilka en eller flera gånger härjats af eld, 
och trodde ej att själfsådd där hade utsikt att lyckas. Markberedning och 
ibättring af själfsådderna medelst handsådd rekommenderades. 
Undertecknad påpekade här, att undersökningar om föryngringsåtgärder 
i timmerblädningsskogar genom markberedning och sådder redan ingingo i 
den svenska skogsförsöksanstaltens program. 
Härefter refererade hofrådet Petraschek de skogsteknologiska förhållandena. 
Han började med att påvisa, att våra utforslingsförhållanden för virke voro 
särdeles gynnsamma. I allmänhet korta drifningslängder samt därefter lätt 
och billig vattentransport. Besöken i sågverken hade varit mycket lärorika. 
I ögonen fallande var den sinnrika användningen af maskiner till allehanda 
arbeten där. Vid afverkningen måste man rätta sig efter de för handen 
varande förhållandena. Detta gällde isynnerhet för de norrländska skogarna, 
där hufvudsakligen öfvermogen skog finnes. Vidare berörde referenten vår 
virkesutskeppning och virkeshandel. 
Slutligen talade furst Auersperg om skogens nationalekonomiska bety- 
delse. Bland annat kom referenten in på frågan om det s. k. bolagsväldet, 
hvilket han ansåg farligt. Trodde dock ej att genom lagförslag härför skulle 
rådas bot, utan ansåg att staten genom stora och fortsatta inköp af skogs- 
mark skulle söka bilda en motvikt mot detta välde. 
Härmed var det 2 timmar långa sammanträdet afslutat, och de resande 
kunde åter njuta af älfvens skönhet. Vid Edset slutade den intressanta älf- 
färden, och väntande vagnar förde oss till Bispgårdens hotell, hvilket jämte 
våra boggievagnar gaf oss logis. 
Onsdagen, den 3 augusti, företogs den sista skogsexkursionen genom 
Fors prästbords skog och kronoparken Bispgårdens hemskog, hvilka skogar hade 
att uppvisa såväl gammal som ock ung- och plantskog af tall. På återvägen 
besågs äfven skogsskolan. Kl. 3 voro vi åter samlade på hotellet till gemen- 
sam middag, hvilken blef den sista gemensamma i Sverige, hvarför ock en 
mängd tal höllos. Kl. 5.47 e. m. afgick tåget från Bispgården och förde 
en del af de resande under natten till Trondhjem. Den andra delen stannade 
på torsdags morgon i Åre för att företaga en bestigning af Åreskutan och 
följde sedan på eftermiddagen efter till Trondhjem. I Storlien tog under- 
tecknad afsked af våra österrikiska gäster under ömsesidig önskan: »>Auf 
baldiges Wiedersehen!» 
Alex. Maass. 
