NOTISER. 481 
Den forstliga undervisningen gör i Amerika emellertid stora framsteg. An- 
märkningsvärdt är, att vid universitetet i Michigan har inrättats en fyraårig kurs 
för undervisning i skogshushållning. Äfven vid Toronto-universitetet i Ontario 
tillämnas en sådan, och vid universitetet i Kalifornien finnes en forstlig försöksan- 
stalt med uppgift att undersöka de kaliforniska skogarnes kommersiella och forstliga 
förhållanden samt de tekniska egenskaperna hos de trädslag, som där kunna odlas, 
Öfvervägande amerikanskt är att skogshushållningen införts såsom undervisnings- 
ämne med sex veckotimmar i College för kvinnor i Wellisley. Z. 
ÖFRE NORRLANDS SKOSVÅRDSFÖRENINGS MÖTE I HÄLLNÄS OCH 
VINDELN DEN 15 OCH 16 SEPT. 1904. På möte i Luleå den 25 juli sistlidet år 
med för skogsvård intresserade personeri Norr- och Västerbottens län beslöts att bilda 
en förening, som skulle utgöra en afdelning af föreningen för skogsvård i Norrland 
och till sitt verksamhetsområde hafva nyssnämnda båda län. Förslag till stadgar 
upprättades för denna förening, hvilka i hufvudsakliga delar godkändes af hufvud- 
föreningen vid möte i Bräcke den 19 sistlidne mars. 
På af kommitterade utfärdad kallelse sammanträdde ett 60-tal för denna för- 
ening intresserade personer i Hällnäs och Vindeln inom Västerbottens län den 15 
och 16 innevarande september. Bland deltagarne märktes landshöfdingen m. m. &K. 
J. Bergström, chefer och styrelsemedlemmar från några af ortens sågverk, skogsstats- 
tjänstemän och enskildes skogsförvaltare m. fl. 
Enligt för mötet utfärdadt program ägnades första mötesdagen åt exkursioner 
i skogsbestånd ej långt från Hällnäs järnvägsstation. Här hade för två år sedan 
anlagts en försöksyta rörande gallring i ett omkring 55 år gammalt tallbestånd, 
hvarjämte för att gifva anledning till öfverläggning i ett annat bestånd utförts stämp- 
ling af öfverståndare samt å försumpad mark verkställts afdikning och markerats ut- 
syning af oväxtlig granskog. 
Gallringsytan omfattade 1,; hektar, inom hvilken löfskog och gran samt under- 
tryckta tallar afverkats. De kvarvarande träden voro försedda med nummer samt 
markerade å en öfver profytan upprättad karta. Meningsutbytet rörde sig om sät- 
tet för gallringens utförande, hvarjämte den åsikt från vissa håll uttalades, att gall- 
ringen i detta bestånd kunnat anstå ännu någon tid. 
Beträffande de stämplade öfverståndarne uttalades olika åsikter angående stämp- 
lingens styrka. Där de äldre träden förekommo tätare, gillades emellertid allmänt 
den vidtagna åtgärden att i två omgångar afverka dem, därvid de vackrare och 
växtligare sparades till senare afverkningen. 
Inom det försumpade området, där dikning utförts, yppade sig tillfälle till dis- 
kussion rörande de skilda sätt, hvarpå dikningen kunnat verkställas. Flera sätt kunde 
nämligen leda till ett godt mål, och den metod som användts gillades ganska all- 
mänt. Man hade i nödig mån upprensat en naturlig rännil och med laggdiken dels 
hindrat försumpning af närliggande skogmark dels ock afskurit vattentillförseln till 
sumpmarken från ett ofvanför liggande högre område. Det kunde likväl ifråga- 
sättas, huruvida icke ännu ett dike vore behöfligt för att torrlägga sumpmarken. 
Yngre tallar å det försumpade området borde bibehållas, men granskogen, hvars 
tillväxt i allmänhet var mycket nedsatt, borde afverkas. Man dryftade det tillväga- 
gångssätt, som härvid borde användas. Dels kunde uteslutande kalafverkning til- 
lämpas dels ock en gruppvis afverkning utföras. Tillika ansågs en ännu växtlig 
grangrupp kunna sparas. Att uteslutande eftersträfva föryngring af tall ansåg ett 
par talare mindre lämpligt än att å den afdikade marken söka erhålla blandskog af 
