NOTISER. SIDA 
skilliga fördelar framför kalk var vida billigare än de alkaliska baserna. Försöken 
afslutades år 1872 och metoden utarbetades samma år i liten skala å laboratoriet. 
Efter en resa till England, vid hvilket tillfälle prof medföljde och förevisades samt 
erhöll goda vitsord, afslöt E. i februari 1873 kontrakt med Bergvikfabrikens ägare, 
hrr J. Thomson, Bonar & C:o, London, enligt hvilket fabrikationen skulle ändras 
efter Ekmans metod. Ombyggnaden var färdig 1874 och den 3 oktober sattes fa- 
briken åter i gång. Ungefär så skildrar Ekman själf uppfinningens tillkomst i sitt 
svar till en tysk professor A. Mitscherlich, som äfven gjort anspråk på att räknas som 
sulfitmetodens uppfinnare. »Papier-Zeitung» för 1893 och 1894 lämnar härom ut- 
förliga meddelanden. Men äfven andra sökte att såväl tekniskt som ekonomiskt 
tillgodogöra sig Ekmans uppfinning utan att uppfinnaren därför erhöll sin berätti- 
gade godtgörelse och ersättning. 
Omkring 1880 lämnade BE. Sverige och bosatte sig i England. Han deltog 
nu i anläggningen af flera trämassefabriker både där och i södra Europa, och 
innehade sedan midten af 1880-talet ledningen af en pappersfabrik i Gravesend. 
GA 
TIDIG FRÖSPRIDNING HOS GRANEN. Grankotten, som under vanliga 
förhållanden ej klänger sig förrän på våren, i slutet af mars eller början af april, 
har i år redan under oktober och november månader släppt en afsevärd del 
af sitt frö. I största utsträckning skedde detta den 3 november, då vädret var 
soligt och ljumt i förening med blåst. Dagen därefter visade det sig, att kottarne 
på ett stort antal träd hade klängt sig, så att marken på sina ställen var alldeles 
som öfversållad med granfrö. På somliga träd voro alla kottar klängda, på andra 
åter ej någon enda. Klängning syntes i största utsträckning hafva skett på mera 
fristående träd, samt på träd växande å bergig och grund mark samt i sydsluttningar, 
mindre allmänt i slutna bestånd, på djup och frisk mark samt på nordsluttningar. 
I stort sedt syntes omkring en tredjedel af allt granfrö nämnda dag hafva fallit ur 
kotten. 
Dessa iakttagelser gjordes i flera olika skogar i Dalsland, där jag då vista- 
des. Redan i midten af sistlidne oktober månad observerade jag emellertid i Bo- 
huslän under en solig dag, att en del granfrön nedföllo från i skogskanten emot 
söder stående granar. 
Orsaken till denna företeelse torde vara att söka däri, att kotten under den sär- 
skildt i västra delen af landet ovanligt torra sommaren, ej kunnat erhålla normal 
utveckling utan brådmognat. Kottarne äro också i år i allmänhet små och för- 
krympta, torra och lätta. Fjällen ligga ej, som de böra göra på en god kott, tätt 
åttryckta intill densamma utan äro något utstående, så att kottarne kännas mjuka. 
Dessutom är färgen allt för ljus. Allt tecken, som tyda på en ofullständig ut- 
veckling och mognad. 
Vid verkställd undersökning af de nedfallna fröna visade det sig, att omkring 
60 procent hade som det syntes frisk kärna och därför antagligen voro grobara, 
medan de återstående 40 procenten utgjordes af tomma frön. En förmodan jag 
först hyste, att det endast var slöa frön, som nedfallit, visade sig sålunda oriktig. 
Af intresse vore att erfara, om sådan klängning, som den, hvilken i västra 
Sverige förekommit, äfven iakttagits i andra delar af landet.! Otänkbart är ej, att 
därest några varma dagar framdeles inträffa, ytterligare klängning kan äga rum, 
! Dylik tidig fröspridning hos granen har förut iakttagits, ti. ex. hösten år 1893. (Se Tidskrift 
för skoghushållning 1895: 3, C. A. Ö—m: Tidig fröfällning hos granen.). Red. 
